20 P- Boye. [No. 16 



medens den her som oftest er sterkt afbleget og af en ofte aldeles 

 lysegul farve, findes den inde i revner og sprækker med mørkerøde, 

 ja undertiden helt sorte farver. Paa steder, der for det meste lig- 

 ger i skyggen, optræder den endog formationsdannende i den lito- 

 rale region. Dette er tilfældet under den steile fjeldvæg nord 

 for Nora. 



Jeg gaar nu over til at omtale de enkelte formationer, idet jeg 

 begynder med udenskjærsiloraen. 



Udenskjærs. 



Karakteristiske, overalt optrædende formationer er følgende: 



Porfyraformationen, 



Callithamnionformationen, 



Fu cus formationen, 



Ectocarpus-Spongomorphaformationen, 



G-igartinaformationen, 



Hi manthalia for mationen, 



Corallina formationen. 

 De 6 første findes kun paa uclsatte lokaliteter, medens den 

 sidste, som tidligere nævnt, ogsaa findes paa beskyttede steder. 



1. Porphyraformationen. Hansteen omtaler Porphyra 

 laeiniata (Ligthf.) Ag. som en karakteristisk bestanddel af Calli- 

 thamnionformationen, idet han om sidstnævnte siger: „Denne for- 

 mation karakteriseres ved: Callithamnion arbuscula (Dillw.) Lyngb., 

 der danner den overveiende bestanddel, samt Porphyra laeiniata 

 (Lis;htf.) Ag. f. umbilicalis (L.) Kleen alm." Kleens udtalelser om 

 disse to arters optræden i Nordland tyder paa, at man der ingen 

 Callithamnionformation har, idet de nævnte arter ei forekommer sam- 

 men. Thi medens han 1. c. p. 21 om Callithamnion arbuscula siger r 

 „„Allmån i de ytterste skåren, dels i fj årens hålor, dels och fore- 

 trådelsesvis med Ceramium aeanthonotum" " , ytrer han om Porphyra 

 laeiniata f. umbilicalis p. 23, at den er ,. „Mycket allmån paa klip- 

 porna i och strax ofver hogsta vattenmårket" 1 '. Det ser saaledes 

 meget mere ud, som om ved Nordlandskysten en formation af nævnte 

 art skulde erstatte Callithamnionformationen ved de sydligere dele 

 af vor vestkyst. 



Efter dette findes den altsaa ikke længer syd. Sommeren 1893 

 havde jeg anledning til at undersøge udenskjærsfloraen lidt længer 

 syd ved øen Fedje, men fan cl t den heller ikke der. Det synes alt- 

 saa, som om Sognefjorden danner sydgrænsen for dens optræden. 



