74 Indberetning 1895 



i november mærke til, at en liden søørret snappede et og andet 

 rognkorn, som en gydende hun slåp fra sig, ligesom en anden 

 enkeltvis tog rognkorn op fra bunden. 



Af sild er der komne nogle flere til, som overlevede den første 

 kritiske uge i akvariet og siden har holdt sig. Silden var tågen 

 med not i Store Lungegaardsvand den 29. oktober. Omtrent en 

 uge i forveien blev der gjort et forsøg med ca. 30 stykker sild fra 

 samme sted, men de døde alle i løbet af etpar dage. I mave- 

 sækken hos nogle af dem fandtes brudstykker af agnskjælskaller 

 lige op til 16 mm. i længde. Da disse ogsaa var fiskede med not, 

 syntes forekomsten af agnskjælstykker i deres mave temmelig gaade- 

 fuld. Men sagen var, at der samtidig foregik lidt „glipfiske", 

 hvortil benyttedes knuste skjæl som lokkemad, og de førnævnte 

 sild havde altsaa faaet noget af denne. 



Af mere sjeldne fiske, som har været indført i akvariet, kan 

 nævnes slimfisken carelophus ascanii (Walbaum) med de besynder- 

 lige hudvedhæng paa hodet. Den laa som oftest rolig paa bunden 

 med kroppen noget bøiet, og levede i l 1 / 2 maaned. 



Det vilde være ønskeligt, om ferskvandsfiskene kunde blive 

 noget fyldigere repræsenterede, og til vaaren vil der blive gjort 

 bestræbelser i den retning. De ferskvandsørreter, som nu findes i 

 akvariet, har vist sig at være meget modstandsdygtige, og har tåget 

 tiltakke med en næring, som ikke bydes dem i det fri. De fodres 

 nu udelukkende med sild, som de spiser med stor graadighed. 

 Forøvrigt er at mærke, at selv de fastede forsvarligt, inden de be- 

 gyndte at spise (her er naturligvis bortseet fra den næring, som 

 de muligens har tåget direkte af våndet). Ørretterne blev indsatte 

 i midten af november 94 og først i begyndelsen af april næste aar 

 tog de den mad, man gav dem. 



Besynderlig nok havde fiskene ikke aftaget synligt i huld i 

 løbet af den lange faste. Det tør vel ogsaa være en mulighed for, 

 at vinteren er normal fastetid for ferskvandsørretterne. Ved en 

 nærmere undersøgelse samme aars høst viste det sig, at alle var 

 hanner. Udklækningsforsøg kunde saaledes ikke foretages, derimod 

 prøvedes spermatozoernes levedygtighed i ferskvand, og den be- 

 fandtes normal (IV2 — 2 minuter). — 



Hr. apotheker Lothe har ogsaa i det forløbne aar skjænket 

 stationen alt, hvad der behøvedes af kemikalier. 

 Bergen, d. 8. ianuar 1896. 



0. Nordgaard. 





