10 Amund Helland. [No. 2 
ninger for at finde stenvaaben og andre gjenstande fra slaget. Her 
kan det bringes i erindring, at heklungerne havde bragt med sig 
en mængde brynestene (hardsteinagrjöt) fra Telemarken til kaste- 
vaaben, og disse brynestene er let gjenkjendelige og har sikkert 
holdt sig uforandret paa havets bund, og hvis de ikke er stærk 
tilsandede, maatte de kunne gjenfindes. 
Af pile og stene er der kastet ud en masse; thi det heder, 
at ,det foran kone Maenus's flaade saa ud paa søen, som naar 
stort regn falder i stille veir. Denne skur gik snart over; det var 
en reen af pile.” 
Det heder videre, at fra begge sider lod man da gaa alt, on 
der var af vaaben. 
Videre, at ,Heklungerne lod gaa baade skud og hardstene som 
de havde ført med sig østerfra Skien," videre, ,at de kastede med 
haandsax og paalstave", saa det har været en anselig mængde. 
vaaben, som er kastet ud og er faldt i havet. 
Videre kan det erindres, at der sank 83 skibe under folke- 
massen, nemlig Orms skib og Asbjørns og ,gestafleyit*. 
Dybt var der ikke paa den strækning, hvor slaget stod. Det 
dybeste punkt udenfor Nornes er efter kartet 22 favne, og længer 
ud i fjorden blir det endnu grundere, men længer ind vistnok no- 
get dybere. 
Der, hvor slaget stod, var ikke dybere, end at de med datidens 
redskaber kunde sokne efter lig med kroge, saaledes som der be- 
rettes i sagaen, da de fandt Magnus Erlingssøns lig. 
Det sees nemlig, at kongen dagen efter slaget i sin tale sagde : 
yNu vil jeg paalægge mine mænd, at de lede efter ligene ud. for 
stranden, hver med de redskaber eller midler, han har; nogle vil 
gjøre det baade til Guds ære og til vinding, thi alle har vistnok 
havt noget gods paa sig og mange meget." 
Det var selvfølgelig kongen meget om at gjøre, at kong Mag- 
nus's lig skulde gjentindes, for at det ikke senere skulde hede, at 
han var undsluppet fra slaget. Derfor henvendte han sig baade 
til sine folks religiøse følelse og til deres havesyge. 
Selv om man ikke med kong Sverre kan sætte 1 udsigt fund af 
værdifuldt gods, saa synes det ikke urimeligt, at man med et dampskib, 
udrustet med de redskaber, som zoologerne bruger ved sine skrabnin- 
ger, vilde finde vaaben som brynesten, og fundet af deslige vaaben, der 
vitterlig var brugt i slaget mellem Sverre og Magnus Frlingssøn, 
vilde ei alene have sin arkæologiske interesse, men ogsaa afgive: 
