1900] Sverres saga og egnen omkring Fimreite. 1 I 
et yderligere bevis paa Sverres sagas paalidelighed, ligesom den 
vilde bestemt angive stedet for kampen ude paa fjorden. Selv om 
de andre vaaben maatte være fortærede i tidernes løb, har bryne- 
stenene sikkert holdet sig, og maatte kunne findes, hvis de ikke er 
tilsandede, som før sagt. 
Den strækning, hvorover man kunde gjøre sig haab om at 
finde vaaben, vil da først og fremst være strækningen fra Hølen og 
indover, mest nærmest den sydøstre side. Qgsaa en strækning 
udenfor Nornes kunde det være værd at prøve, da beretningen om, 
at birkebeinerne roede ud imod heklungerne, kan forstaaes som 
om de har roet et stykke ud gjennem fjorden, skjønt den omstæn- 
dighed, at man ikke fik Mariusuden helt snuet, før skibene tørnede 
sammen, synes at forudsætte, at udroningen fra stranden ved Hølen 
har været kort. 
Slaget begyndte sandsynligvis omkring kl. 6 om eftermiddagen. 
Fra Storholmen ved Fimreite til det sted i fjorden nær Vangs- 
nes, hvor Magnus Frlingssøns flaade kunde sees fra Storholmen er 
der nemlig omtrent 3 geografiske mil; og da denne flaade seglede 
for svag bør, det vil vel sige høist 4 mil i vagten, eller 1 geogra- 
fisk mil i timen, og da de senere lod seglene falde og gik for staa- 
ende master, saa har det vel varet mindst 3 timer fra flaaden kom 
I sigte og til slaget begyndte. 
Da nu Sverre sad og spiste ved nonstid, det vil sige kl. 2—3, 
saa har slaget sandsynligvis begyndt kl. 6 om eftermiddagen. 
Senere lod kongen alle skibene ro indover langs med stranden, 
saa langt at lugten fra ligene ved slagstedet ikke kunde merkes. 
Efter den merkelige maade, hvorpaa sagaens beretning stemmer 
med lokaliteterne ved Fimreite, tør det trygt sives, at sagaen er 
skrevet efter meddelelse af en mand, som har været paa stedet, og 
som har seet, hvorledes udsigten mod Sognefjorden aabnede sig og 
lukkede sig, eftersom man flyttede sig sted til sted før kampen. 
Der er da liden tvil om, at vedkommende hjemmelsmand har været 
tilstede under slaget ved Fimreite og har havt nøie kjendskab til 
alle detailler og god oversigt. Naar man nu ved, at abbed Kart 
Jonsson kom fra Island til Norge i 1185 eller aaret efter slaget 
ved Fimreite, og at kong Sverre benyttede ham til historieskriver, 
saa blir det, naar det sammenholdes med den særdeles detaillerede: 
lokalkundskab i sagaen, i høieste grad sandsynligt, at beretningen 
om dette slag skriver sig fra kong Sverre selv. 
