1900] Vestlandets Bombus- & Psityrus-arter. 
SJ 
lighed med hortorum anser jeg det for høist sandsynligt, at jeg 
hidtil har overseet denne humle, som maaske vil vise sig jevnlig 
forekommende ved Bergen. 
Paa Vestlandet sees den tidligere at være eftervist ved Tanger- 
aas i Hardanger af SPARRE-SCHNEIDER. 
Den hører vel paa de fleste steder til de mindre hyppige arter. 
3. Bombus distinguendus, Mor. 
Den 29de juli forrige aar fansede jer paa en torvmyr i Klep 
paa Jæderen > arbeidere tilhørende denne art, de eneste eksem- 
plarer, jeg hidtil har kunnet opdrive. De toges begge paa Erica 
tetralizx. 
Østenfjelds er den observeret paa adskillige steder og er der 
vistnok forholdsvis almindelig. 
4. Bombus nivalis, Dantpom. 
Som en udpræget arktisk og alpin form forekommer mivalis i 
det sydlige Norge neppe nogensinde nedenfor 2000 fod, og selv i 
denne høide vil man vel paa de isolert liggende fjelde søge den 
forgjæves, medens den paa de mere sammenhængende høifjeldspar- 
tier vel er en af de almindeligste og talrigste humleformer. Tal- 
rigst synes den at forekomme i vidjeregionen og den øvre del af 
birkebeltet, og her synes den igjen fortrinsvis at holde sig til de 
med Aconitum og Mulgedium bevoksede skraaninger. Disse to 
planter synes nemlig i forbindelse med Bartsia alpina ud paa som- 
meren at være dens hovedsageligste næringsplanter. Om vaaren 
er det rimeligvis siljerne, der leverer saavel denne som de andre 
alpine arter den eneste næring, og da holder den sig vel væsent- 
lig i vidjebeltet. 
I Syssendalen, hvor den var almindelig, saa jeg den aldrig 
paa andre planter end Aconitum og Bartsia alpina samt nogle gange 
paa Mulgedium. 
Ligesom hortorum synes ogsaa mivalis at være tilbøilig til melano- 
tisk afartning og at dømme efter mit fra ,Hardangervidden* med- 
bragte materiale synes denne tilbøielighed her at være tilstede i 
temmelig udpræget grad. Blandt de ialt 15 fangede dronninger er 
nemlig ikke mindre end 6 med aldeles kulsort thorax og mere eller 
mindre udviskede bagkropsbind. ligesom 12 af 20 hanner tilhører den 
