1900] Vestlandets Bombus- & Psityrus-arter. 15 
for denne humle. Det var ogsaa egentlig denne eiendommelighed, 
der fra først af vakte min mistanke og ledede mig paa sporet. 
Ved at undersøge et meget stort antal Aconitum-blomster fandt jeg 
næsten samtlige gjennembidte tildels paa flere steder. Det er dog 
ikke alle Acomitum-arter, som behandles paa denne maade. I 
Bergens museums botaniske have saa jeg saaledes flere store ar- 
beidere af denne art besøge Åcomitum ecammarum og herunder at 
krybe ind i blomsten. Nogle faa af dem fangedes. 
De af mastrucatus paa ovennævnte maade frembragte huller i 
Aconitum-blomsterne benyttedes af og til af andre arter, saaledes. 
saa jeg flere gange terrestris-arbeidere flyve fra blomst til blomst 
og med en instinktmæssig sikkerhed anbringe sine sugerør 1 aab- 
ningen. 
Arten synes i vort land hidtil kun at være kjendt fra nogle 
faa steder, bl. åa. ,Jotunheimen*, og er sandsynligvis talrigst i de. 
høiere liggende fjelddale. 
14. Bombus terrestris, L. 
Den tidligste, bedst kjendte og mest udbredte af alle vore 
humlearter. I tidlige aar fremkommer de overvintrede dronninger 
allerede i slutten af marts, endnu før marken er bleven helt sne- 
bar, og i april pleier den at være i fuld virksomhed paa siljerne 
eller paa Tarazxacum, Tussilago og andre tidlige vaarplanter. 
Paa ribsbuskene møder den i stort antal, livesaa paa kirsebær og 
andre frugttrær samt paa løn og lind. Ellers er den overalt paa- 
færde, og antallet af de planter, den er istand til at nyttiggjøre sig, 
er temmelig betydeligt. 
Dens reder, som ialmindelighed er meget store, findes som oftest 
dybt under jorden, under stene, i grusdynger og paa lignende ste- 
der og er ofte vanskelig at faa tag i. 
Terrestris mangler neppe noget sted i vort land maaske med 
undtagelse af enkelte distrikter i det yderste norden. Den anføres. 
dog af SPARRE-SCHNEIDER som almindelig ved Tromsø. 
