14 O. Nordgaard. [1900 
(129,75), paa st. K I 10—15 m. (1279) og påa så KE 
(139,05). 
Det synes at være et almindeligt træk, at fjordene ligger noget 
tilbage for kysthavet i de hydrografiske vekslinger. Det bemerkes 
ogsaa, at maksimumsværdien er størst paa den inderste station. 
Under planktontagning paa denne tur benyttedes dr. PeTErsENs 
lukkehaav. Imidlertid tør jeg ikke stole paa resultaterne i enkelt- 
heder, da jeg ikke er sikker paa, om skyllingen mellem hvert træk 
blev foretaget med tilstrækkelig omhyggelighed. 
Paa st. K II. blev taget følgende træk: 
Å de 50—0 ma 
MR OE 10000 
GE 20021000 
Fo 30022000 
KN 500—300 - 
ee: 600—500 - 
Af disse bragte 1 og 2 uden sammenligning det rigeste plank- 
ton. Det øverste 100 meters lag i Korsfjorden havde i september 
1899 en planktonmængde, som var flere gange saa stor som de 
øvrige 100 meters skikter tilsammen. 
Den største kontingent til planktonet leverede peridineer og 
copepoder. : 
De copepoder, som især var talrige, var: 
Calanus finmarchicus, 
Pseudocalanus elomgatus, 
Micerosetella atlantica. 
Mindre talrige var: 
Oithona similis, 
— — spinifrons, 
Metridia lucens. 
Desuden forekom; 
Scolecithriz sp., 
Temora longicormis, 
Centropages typicus, 
Fuchæta norvegica, jun., 
Oneæa conifera, 
Acartia lomgiremis. 
