1900] Undersøgelser i fjordene ved Bergen 1899. 23 
struttende seimortmaver Spirtalis retroversus i stort antal. Endelig 
iagttog jeg talrige eksemplarer af Spirialis den *'/s 991 den norske 
rende udenfor Korsfjorden (plankton 0—300 m.). — 
Jeg tror, det vil være praktisk at foretage en inddeling af 
planktondyrene efter kvantiteten. (rjennemser man endel plankton- 
tabeller, falder det straks i øinene, at der for et bestemt omraade 
er visse former, som altid har tegnene rr, r el. +, mens andre 
foruden disse ogsaa har c el. ee (rr = meget sjelden, r = sjelden, 
+ = temmelig almindelig, c€ = almindelig, cc = meget alminde- 
lig). Det vil kanske vise sig naturligt at sondre saaledes, at de 
former, som kun har tegnene rr, r, +-, kalder man enkeltvis op- 
trædende, og de, som naar op i tegnene c og ce, for masseoptrædende. 
Naar Gran 7, p. 50) for de metazoiske planktondyrs ved- 
kommende kun opfører de former, ,which appear in such great 
quantities that they determine the character of the plankton", har 
han lagt en lignende inddeling til grund. Det ligger imidlertid nær 
at antage, at man kan definere bedst ved hjælp af de anvendte 
teen, og det turde ogsaa hænde, at en saadan inddeling vilde vise 
sIg hensigtsmæssig, om den anvendtes paa Frotozoa og Protophyta. 
Anvendes denne inddeling paa copepoderne i fjordene ved Bergen 
og i havet udenfor, faaes som masseoptrædende: 
Calanus finmarchieus, 
Pseudocalanus elongatus, 
Centropages hamatus, 
Temora longicornis, 
Anomalocera patersomu, 
Acartia longiremis, 
Oithona similis, 
Microsetella atlamticea. 
Y 
Af Amnomalocera har jeg kun en enkelt gang iagttaget masse- 
optræden, nemlig "/s 1898 i Puddefjorden. 
Heraf fremgaar altsaa, at der er flere arter af copepoder, som 
er massefremtrædende i fjordene ved Bergen end i fjordene nordpaa. 
En sammenligning af de to distrikters animalske plankton vil 
jeg forøvrigt udsætte med, til jeg har gjennemarbeidet prøverne fra 
mine vinterekspeditioner i 1899 og 1900. 
