1900] Spongier fra den norske kyst. 1196 
1890—91. =Ascetta coriacea, HANITScH/R. (Trans. Biol. Soc. Liverpool, vol. IV 
1890 & vol. V 1891). 
1893. — == KNIPOWITSCH. (Congr. intern. Zool. 926 sess. å 
Moscou. 26 part. Moscou 1893). 
Bemerkninger. Af de 10—12 eksemplarer, der er indsamlet 
af denne art, hører alle undtagen et til Hickrrs tarrusform, (afbild- 
asus 4 at. 3, Bd. MY op. eit). De danner alle et løsere 
eller fastere fletværk af et uregelmæssigt klumpet eller kølleformet 
udseende. Det mindste holder 1 em. paa den ene kant og 2 em. paa 
den anden, mens det største er omtrent 5 cm. paa begge kanter. 
Det ene eksemplar, der ikke er en tarrus, er fundet ved Bergen 
og danner kruster paa tang. I disse kruster findes flere af de af 
HåckeL opstillede former (Olynthus-, Tarropsis-, Nardorus-former), 
der saaledes svarer omtrent til hans afbildninger fig. 1, fig. 9, fig. 17, 
ee us on Taf. IN, Bd. TITT (op. et). 
Spiklerne. De regulære triactiner svarer ganske til HÄckzLs 
afbildning fig. 2 Taf. 5, Bd. IIT (op. eit). Mens der hos de under- 
søgte mindre eksemplarer kun fandtes triactiner, var der i et større 
eksemplar ogsaa enkelte tetractiner med dels rudimentær dels vel 
udviklet apicalstraaie. Facialstraalerne var af samme form som 
triactinerne. 
Udbredelse. Den findes udbredt i det arktiske ocean og At- 
lanterhavet. 
Fimdested. Ved Norges kyst er den funden ved Gisø (Hickenr 
mus. Berlin), Bergen, Gjæsvær, Tromsø (20—30f) Svolvær (12—50f) 
og Lyngen (30 f. Bidenkap). 
Ascetta lamareki, (H.) Avcr. 
Syn. & Cit. 
1872. Ascaltis lamarcki, HÄckeL. (Kalkschwåmme, II). 
1884. — —= CARTER. (Catal. mar. Spong. West coast Florida. — 
Philadelphia Acad. Nat. Sci. Proc. 1884). 
1885. =—= — LENDENFELD. (Monogr. Austral. Spon. — Proc. 
Linn. Soc. N. S8. Wales, vol. IX. 1885). 
1883. Leucosolenia lamarcki, Porzsarrr. (Rep. on Calear. Challenger Exp., 
| vol. VII. London 1883). 
1898. — — BREITFUSS. (1. Kalkschw. d. Weiss. Meer. u. 
d. Eismeerkist. d. Europ. Russl. — Mém. 
Acad. Imp. Sci. St. Petersbourg. Ser. VII, 
vol. VI. — 2. Arct. Kalkscehw. — Arch. f. 
Naturgesch. Jahrg. 1898. B. I, H. 3). 
13 
