18 Emily Arnesen. No. 5 
1859. Grantia ciliata, BoWERBANK. (1. Trans. Micro. Soc. N. 8; vol. VII, 
pag. 70. 2. Brit. Spong, vok KAN: 
1872. Sycandra coronata, HÄckzL. (Kalkschwåmme II, pag. 304). 
1885. — — FrisTEDT. (Bidr. t. Kånned. om de vid Sver. v. 
Kust lefv. Spong. Stockh. pag. 10). 
188591: = — LENDENFELD. (l. Monogr. Austral. Spong. — 
Proc. Linn. Soc. N. S-Walesydflø Parc: 
2. Spong. d. Adria. — Zeitscbr. f. wiss. Zool. 
vol. 53. 1891). 
1886. Sycon coronatum, LACckscHEwITscH. (Kalkschw. Menorcas. — Z001. 
JahbrbØBa Mn): 
1891. — — TorsenT. (1. Arch. Zool. exp. gén. 96 ser. T. 
IX. 1891. 2; Bull. Soe Zola PV 
1891). 
1892. = — DenDy. (Synops. Austral. Calcar. Heteroc. — Proc. 
Roy. Soc. Victoria. Act VI. 1892). 
1897—98. = — BREITFUSS. (1. Kalkschw. d. Samml. Plate. Fauna 
Chilensis. — Zool. Jahrb. H. 2. Suppl. 2. OCatal. 
Calcar. Mus. Berlin. — Arch. f. Naturgesch. Bd. 
118 de ekorn 
Bemerkninger. Der er en par eksemplarer af Sycandra, som jeg 
finder maa henføres til coronata snarere end til den nær beslegtede 
ciliata. De har nemlig en meget længere apicalstraale end de for- 
mer, jeg har bestemt som ciliata. Hos et eksemplar er desuden 
rhabderne 2—3 gange saa tykke som tri- og tetractinerne — saa 
der kan ikke være tvil om, at det er coromata. Hos et andet eksem- 
plar derimod er rhabderne omtrent af samme tykkelse som disse, 
saa artskarakteren træder mindre tydelig frem — og man kan være 
i tvil, enten det er ciliata eller coronata. 
Udbredelse. Omtrent kosmopolit. 
Fimdested i Norge er Bergen (ny loe.). E 
Sycandra raphanus (OS), H. 
Syn. &. Cit. 
1828. Spongia inflata, DetLa CHraJE. (Anim. s. verteb. III. Napoli). 
1867. Grantia raphanus, GRAY, E. (Proc. Zool. Soc.). 
1862. Sycon ciliatum. Scarum, 0. (Adriat. Spong.). 
1870. —  raphanus, — (Atlant. Spong:.). 
1883. — — POLEJAEFF. (Rep. Challenger exp. Bd. VIII. Zool.) 
1883. —- -- HANSEN, Å. (Norske Nordh. Exp. Spong.). . 
1890. — — BRrUNCHORST. (Berg. Mus. Aarsberet. 1890—91. 
pag. 13. 
1892. —= == Denpy. (Proc. Roy. Soc. Victoria. Art VI. 
