19001 Jordskjælv i Norge 1900. 9 
minut. Bevægelsen kunde karakteriseres som bølgeformig med smaa 
korte bølger — praktisk talt en skjælvning. Forplantningsretningen 
var det ikke muligt at bestemme trods al anvendt opmerksomhed. 
Lamper, døre og vinduer klirrede. Rystelsen ledsagedes af en lyd, 
der betegnes som en underjordisk torden eller som en rullen. Lyd 
og bevægelse var omtrent samtidig, dog hørtes lyden baade lidt før 
og efter skjælvningen. Samtidig hørtes ogsaa en susing. Jordskjæl- 
vet var svagere end et tidligere, som meddeleren iagttog i 60-aarene. 
Der tilføies, at naboerne har følt bevægelsen paa samme maade. 
Huset ligger paa fast lererund. 
Jordrystelse i Lovunden i Lurø sogn, Nordland, 2den 
oktober kl. 10 e. m. Hr. Epvarp Larsen LovunDen beretter, 
at man paa Lovunden saavel i hus som det frie har merket et tyde- 
ligt, men svagt jordskjælv paa heromhandlede tid. Bevægelsen kan 
ikke betegnes som et stød, men kun som en sagte skjælven, der 
syntes at forplante sig fra vest mod øst. Nogen lyd hørtes ikke, 
og man iagttor heller ikke underordnede fænomener samtidig med 
jordskjælvet. 
Mørdrysvelse paa Florø 15de november. I Verdens 
gang* for 17de november læses: ,En svag jordrystelse merkedes 
iforgaars aften paa Florø.” Schemaer sendtes straks afsted; men 
ingen er blevne udfyldte. Antagelig har jordrystelsen baade 
været meget svag og ganske lokal. Der haves nemlig ingen under- 
retning fra flere af de udmerkede iagttagere i Florøs nærhed. 
Jordrystelse i Hjørundfjord paa Søndmøre 17de 
november. Fænomenet er iagttaret af to af prestegaardens tje- 
nestepiger, der da befandt sig i kjøkkenet i Sebø prestesaards hoved- 
bygnings 1ste etage. Med vanlig interesse for sagen har hr. sog- 
neprest RoBerTUs OLsen samlet pigernes beretninger til et hele og 
med adskillig møie faaet tidspunktet saa nogenlunde fastsat. Tiden 
kan sættes til- omtrent kl. 10.42 e. m. Rystelsen er i ethvert fald 
ikke indtruffet før 10.38 og heller ikke senere end 10.46. Bevæ- 
gelsen føltes ikke som stød, men som sterk rysten eller skjelvning. 
Af de to ovenfor nævnte piger stod den ene ifærd med at tage 
veden op af vedkassen. Hun blev, da hun følte den sterke rysten, 
saa betaget af rædsel, at hun kastede veden ned i kassen igjen og 
holdt paa at besvime. Den anden, der stod og passede en gryde 
og holdt sig med den ene arm 1 en i begge ender fastmuret jern- 
stang, følte tydelig, hvorledes denne rystede og dirrede. Denne 
pige, der syntes at være meget mere behersket end den første, der 
