6 
A.  W.  Brøgger. 
[No.  1 
ikke  få  exeniplarer,  mens  de  i Norge,  som  nedenfor  skal  omtales, 
kjendes  i henved  10—15  forskjellige  stykker,  er  den  grove  og  dog 
særdeles  tydelige  tilhugning  til  en  bestemt  form;  som  regel  er  de 
avlange,  stundom  tilspidsede  nedentil.  I form  og  tildannelsesmåde 
stemmer  de  utvilsomt  godt  med  de  franske  palæoliter;^)  denne  rent 
Fig.  1.  Rørvik  nær  Ålesund  b\’,  Ro.  B.  .4403.  ^/o. 
typologiske  sammenligning  trænger  naturligvis  støtte  i avgjørende 
fundomstændigheder.  Her  er  de  svenske  fund  særlig  betydnings- 
142  under  den  normale  vandstand.  At  optatte  fundet  som  votivfund  fra  .yngre 
stenalder,  altsa  uden  forbindelse  med  de  lier  behandlede  sager,  er  måske  det 
forsigtigste.  Det  påfaldende  er  den  rå  og  grovt  tilhugne  karakter  ved  samtlige 
stykker  og  dernæst  formen,  der  er  ganske  som  ved  jialæoliterne.  — løvrigt  har 
.jeg  ikke  kunnet  finde  særlig  mange  i Nationahnuseet  i Kobenhavn. 
')  Compte  rendn,  Congres  de  Stockholm  1874,  ji.  248. 
