1907] 
Norges  Vestlaiids  Stenalder. 
13 
Utvilsomt  stammende  fra  denne  form  er  fig.  5,  Montelius  65, 
den  lange  flækkeform  med  tange,  simplere  og  bedre  arbeidede  exem- 
plarer  om  hinanden.  Den  er  almindelig  udbredt  over  hele  Skandi- 
navien  og  muligens  udenfor  det  nordiske  område. 
Sjeldnere  end  disse  to,  særlig  forekommende  på  Jæderen  og 
Lister,  er  den  tvereggede  form  fig.  6 (Rygh  75,  Montelius  66). 
Det  fremgår  ikke  av  fundene,  i hvilket  tidsforhold  denne  form, 
hvorav  adskillige  exemplarer  er  fundet,  står  til  de  øvrige. 
Alene  forekomsten  av  denne  type,  der  i dansk  og  svensk  ældre 
stenalder  er  så  velkjendt,  gør  det  sansynligt,  at  disse  Lister-  og 
Jæder-bopladse  går  meget  langt  tilbage  i tiden. 
Almindelig  er  også  den  smukke  bladform,  fig.  7.  Den  udvik- 
ling,  som  denne  gjennemgår  til  den  hjerteformede  flintpil,  fra  fig.  7 
til  fig.  9,  er  fælles  vistnok  for  hele  Nord-Europa.  Også  denne  er 
fundet  i stort  antal  på  Jæderen  og  Lister.  Der  er  egentlig  to  bi- 
former  af  disse  pilespidser  fra  yngre  stenalder,  fig.  9 og  11,  begge 
udviklede  av  respektive  fig.  7 og  10,  med  rund  og  med  skarp  basis 
(bladform  og  triangulær  form). 
Foruden  denne  serie  pilespidser  findes  der  nu  også  fra  Lister- 
.læder-bopladserne  slrabere,  avlange  og  runde;  videre  små  fi(Bkhehoi\ 
samt  større  fiællcehiive,  omtrent  som  R.  60  og  Mont.  64,  samt 
fiækkeblokke,  små  og  noget  større.  Flintestykkerne  er  dog  kun 
sjelden  store,  og  flinten  i dem  oftest  grå,  opak,  delvis  meget  simpel. 
Mellem  Lister  og  Jæderen  er  en  længere  hård  fjeldkyst  uden 
dyrket  land,  hvor  der  som  naturligt  er,  intet  er  fundet.  Så  meget 
mere  virker  derfor  den  rigdom  på  flintmarker,  som  et  enkelt  strøg 
av  Jæderen  har;  den  ustyrtelige  masse  flint,  der  i løbet  av  tiderne 
her  er  indsamlet,  hvorav  vel  kun  en  brøkdel  er  kommet  til  sam- 
lingerne,  er  noget  så  enestående  i norsk  stenalder,  at  det  kun  er 
sørgeligt,  at  det  man  besidder  av  oplysninger  om  flndestedernes  art, 
bortseet  fra  det  vel  undersøgte  bopladsfund  på  Holeheien,  nærmest 
er  ubrugeligt. 
Det  er  særlig  Klep  pgd.  og  indenfor  dette  atter  strøget  om- 
kring Orrevandet,  der  har  ydet  mange  fund. 
Ved  Obrestad  i Hå  pgd.  skal  der  være  fundet  endel  flintavfald 
samt  en  flintkniv  omtrent  som  i Ab.  1878  fig.  2 (C.  11819).  Yed 
O^nebugten  skal  også  være  fundet  flinter. 
Ved  Orre,  der  ligger  på  sydsiden  av  Orrevandet  og  hvor  høi- 
derne  neppe  stiger  over  10  meter,  er  fundet  megen  flint,  hvoriblandt 
pilespidser  av  Jæderformen,  tig.  4.  Der  er  også  fundet  en  hjerte- 
