1907] 
Norges  Vestlands  Stenalder. 
21 
i og’  for  sig"  ikke  har  meget  at  si,  må  de  dog  for  øieblikket  til- 
tillægges  megeii  betydning,  da  bosteder  fra  stenalderen  hidtil  ikke 
kjendes  på  Karmøen“  (1.  c.). 
Vi  kommer  nu  til  det  andet  av  de  to  vestlandske  stenalders- 
fund  fra  bopladse,  der  er  udgravet  av  sagkyndig  hånd,  nemlig  bo- 
pladsen  fra  Ves2)estad  på  Bøml,  som  konservator  H.  Schetelig  har 
udgravetB)  I inange  henseender  knytter  der  sig  til  denne  boplads 
en  særlig  interesse.  Totalindtrykket  er  her  at  man  har  med  noget 
ganske  andet  at  gjøre  end  ved  Jæder-Lister  bopladserne.  Mens 
disse  karakteriseredes  ved  en  for  norske  forhold  mærkelig  flint- 
rigdom,  karakteriseres  Vespestad  ved  megen  sten  og  mangel  på  fiint 
Heller  ikke  lindes  her  den  række  av  pilespidsformer  som  Jæder- 
bopladserne  opviste,  og  langt  fra  den  store  mængde  av  blokker  og 
flækker  av  flint.  Nærmere  beseet  er  der  dog  megen  indre  sammen- 
hæng  mellem  disse  bopladse,  idet  øxeformerne,  der  er  det  vigtigste 
ved  Vespestad,  er  de  samme.  Så  vigtige  er  disse,  at  førend  man 
kjendte  dem,  var  der  i virkeligheden  store  vanskeliglieder  ved  at 
forklare  hele  det  vestlandske  materiale  av  stenøxer.  Ved  Vespestad- 
fundet,  på  dette  punkt  suppleret  av  Holeheien,  der  dog  ikke  er  på 
langt  nær  så  oplysende  på  dette  område,  er  der  kommet  klarhed 
over  materialet. 
Fundet  er  nøiagtig  beskrevet  og  skildret  av  konservator  Sche- 
telig i de  citerede  avhandlinger;  jeg  har  selv  havt  anledning  til 
at  besøge  forekomsten  sammen  med  konservator  Schetelig  under 
hans  gravninger  sommeren  1905.  Den  er  beliggende  på  Bømmel- 
øens  sydside  i et  rigt  bopladsstrøg,  således  som  det  lykkedes  konser- 
vator Schetelig  at  konstatere  i 1905.  (B.  M.  Ab.  1905:  14,  p. 
25 — 28).  Høiden  over  havet  for  laveste  punkt  av  bopladsen  er  ikke 
mere  end  3 å 4 meter,  altså  påfaldende  liden.  Den  ligger  ved  og 
delvis  i en  myr,  Sokkemyren,  således  at  myrdannelsen  er  senere 
end  bopladsen.  Det  overliggende  lag  har  en  normal  tykkelse  av 
30  cm.  og  kulturlaget  var  på  sine  steder  32  cm.,  normalt  dog  kun 
25;  ved  Holeheien  var  dette  som  det  erindres  omkring  det  dobbelte. 
De  mindre  eiendommeligheder,  der  forefandtes  her  vil  man  finde 
udførligt  refererede  hos  konservator  Schetelig.  Mærkeligt  er  fundet 
av  store  stene,  som  delvis  lå  i bundsanden,  omgit  av  kulturlaget. 
-)  „Et  bosted  fra  stenalderen  på  Bømineløen“.  B.  M.  Ab.  1901:  5.  B.  M. 
Ab.  1903  : 3,  p.  15—18  og  1903:  14,  p.  40  f.  1905:  14,  p.  8 og  25—28.  „Natureir‘ 
1905,  p.  226  ff. 
