26 
A.  W.  Brøgger. 
[No.  1 
stiske  bøining-  av  ryglinjen  fra  egg  til  nakke.  Der  er  et  umiskjendeligt 
slægtskab  mellem  denne  type  og  typen  fra  Holeheien  lig.  14 : i tver- 
egg,  ryglinje,  slibning  og  bergart  og  endelig  i størrelse  stemmer  de 
ganske  overens.  Denne  type  forbinder  således  Holeheien  med 
Vespestad. 
I fig.  22—  23  sees  to  varianter  av  samme  grundtype.  Der  er 
nogen  varieren  i tversnittene,  men  ellers  erkj endes  overalt  den  samme 
type.  I fig.  23  danner  nakken  et  eiendommeligt  parti,  idet  den  er 
tynd  og  skarp  og  står  påtværs  av  stykkets  bredde. 
Fig.  22.  Vespestad,  Bøml,  Fimiås  S.  B.  V^. 
Også  i fig.  24  vil  man  erkj ende  den  samme  grundtype.  Da  det 
således  er  tydeligt,  at  vi  her  har  for  os  en  bestemt  gruppe  øxer, 
der  udmerker  sig  ved  visse  nokså  let  kj endelige  karaktermærker, 
er  det  berettiget  at  opstille  en  bestemt  type,  der  efter  det  best 
undersøgte  felt  kan  kakles  Vespestadtijpen.  Definitionen  på  denne 
vil  kunne  sammenfattes  således: 
Øxer  uden  slaftiml  (i  regelen  av  grønne,  tætte  bergarter). 
Forholdsvis  /wrfe  og  hrede,  med  mere  eller  mindre  firl-antef  trersiiit. 
I frontmit  varianter  i avsmalning  fra  egg  til  nakke;  i sidcsnif 
„smalsider“,  iveregg  fremkommet  ved  skråslibning  fra  en  side;  karak- 
