1907] 
Norges  Vestlands  Stenalder. 
tilfælde  at  ■ adskille  sikkert  yngre  og’  ældre  former.  Det  er  derfor 
sandsynligvis  rigtigt  at  sammenfatte  disse  øxer  under  én  type,  og 
betragte  dem  som  varierende  former  av  en  og  samme  hovedform. 
Årsagen  til  at  vi  træffer  sådanne  forskjelligheder  hos  dem,  at  vi 
dog  kan  skille  dem  i grupper,  kan  vel  delvis  også  ligge  i materialets 
beskaffenhed.  Et  enkelt  emne  av  denne  merkelige  bergart,  der 
Fig.  34.  St.  M.  Iii33.  Trones,  Høiland,  Jæd.,  Stav. 
næsteii  konstant  er  anvendt,  kan  ha  spaltet  sig  bedre  ud  i fiader; 
et  andet  har  man  måttet  helt  danne  til  ved  at  slibe  i facetter. 
Det  behøves  ingen  omstændelig  motivering  for  at  bevise  at 
vestlandstypen  stammer  fra  Vespestadtypen.  Man  sammenligne  kun 
de  flgurer,  der  repræsenterede  denne,  lig.  21  — 25,  med  de  fra  fig.  28 
til  35  avbildede,  og  man  vil  indrømme  rigtigheden  herav.  Der  er 
