1907] 
Norges  Vestlands  Stenalder. 
5& 
Med  et  større  materiale,  særlig-  av  bopladsfuncl,  vil  denne  krono- 
log’iske  oversig-t  vistnok  få  sine  detaljer  ændrede;  i hovedsag-en  turde 
det  anførte  være  det  rig-tige.  Om  man  ved  et  lield  kunde  påtræffe 
gravfund,  vilde  naturligvis  dette  være  avgjørende  for  flere  spørgs- 
mål.^) 
Der  gives-  flere  beretninger  om  gravfund  fra  vestlandet.  De  fleste  er 
vistnok  uden  betydning,  da  de  ikke  er  kontrollerede  av  fagmænd.  Der  gives 
dog  et  par,  hvor  der  er  grnnd  til  at  tro,  at  der  virkelig  foreligger  gravfund. 
Jeg  anfører  dem  her. 
1.  B.  3928.  Avstumpet  sjjydspids  aV  mørkebrun  flint  (lig  Kygh  69, 
altså  sandsynligvis  sen  del  av  II,  1).  Lokange  anfører  i Hovedkatalogen : „Ind- 
senderen,  der  i alle  sine  tidligere  indberetninger  har  vist  sig  pålidelig:  „det  er 
f.  i en  lerurne  på  Horpestad,  Klep,  Jæd. ; på  en  anrbakke  fairdtes  to  med  fiint- 
flækker  og  jord  fyldte  urner.  De  var  gravede  ned  i den  hårde  grus  og  derover  var 
kastet  nogle  løse  stene.  I en  av  disse  lå  flintspydet."  “ (Udhævet  her). 
Det  er  jo  ikke  ndelukket,  at  her  kan  være  en  stenaldersboplads,  et  kultur- 
lag,  hvorpå  kanske  flintflækkerne  skulde  tyde.  Er  dette  ikke  tilfældet,  har  denne 
beretning  naturligvis  kun  værdi  som  en  pegepind  for  fremtidige  fund  og  støtter 
forsåvidt  min  hypotese,  i „Studier  over  Norges  stenalder“  p.  8. 
2.  B.  4304.  Liden  flintøx,  nærmest  brednakket,  tre  skrabere  og  en  flække 
f.  ikke  langt  fra  Farsund  „i  en  liden  røs  ved  veien  udover  til  Lunde.  Efter 
finderens  opgivende  var  de  nedlagte  i et  mellem  stenene  bygget  lidet  flresidet 
rum,  der  dækkedes  av  en  helle,  eller  mindre,  flad  sten.“  Denne  opgave  er  dog 
av  de  mere  ordinære,  tvilsomme. 
3.  B.  4956.  Stenøx  av  typen  E.  16  på  „Arehrotsvigen,  Kinn  s.  og  pgd., 
Søndfjord,  efter  finderens  tydelige  forklaring  i et  lidet  „kammer“  av  murlagte 
heller,  omtr.  1 X 0.60  m.,  med  længderetn.  o. — v.  og  med  overkanten  omtr. 
0.60  m.  wider  flad  mark;  var  fyldt  med  kampesten,  samt  indeholdt  foruden  øxen 
endel  trækul  og  murstensstumper  „hvorved  dog  muligens  menes  lerkarskår.“ 
Gcstafson  tilføier:  nogen  stenaldersgrav  kan  man  i ethvertfald  ikke  tænke  på.“ 
Heri  er  jeg  ikke  ganske  enig.  Man  kan  selvfølgelig  ikke  bruge  fundet  som  grav- 
fund; men  man  kan  få  et  lidet  fingerpeg  til  fremtidige  fund. 
4.  B.  5434.  Liden  øx  av  sten,  av  vestlandst3’pe,  „f.  på  Spilde,  Sund  s. 
og  pgd.,  Søndr.  Bergh,  amt,  idet  nogle  sten  skulde  lyddes  i en  liden  haug  på 
bøen;  midt  i haugen  var  et  lidet  søkk  med  en  helle  over,  og  derunder  ligesom 
et  muret  kammer,  delt  i tre  dele,  den  ene  trekantet,  de  to  andre  firkantede, 
som  ganske  små  indelukker.  I det  første  fandtes  stenmeislen;  i de  andre  bare 
„rusk“,  som  man  ikke  vidste,  hvad  var.“ 
Samtlige  disse  opgaver  kan  selvfølgelig  ikke  bygges  på,  men  bør  påminde 
om  agtpågivenhed  m.  h.  t.  fremtidige  fund. 
