68 
A.  W.  Brøgger. 
[No.  1 
sant  fund  fra  Schlesien.^)  I en  undergrav  fra  Nalenczow  i guver- 
nementet  Lublin  fandtes  bl.  a.  en  h'avefl,aslce  av  ler,  som  de,  der 
karakteriserer  den  nordishe  dyssetkl,  og  formodentlig  av  en  ældre 
type  end  Mullee  230.  Ved  siden  herav  fandtes  to  øxer  av  Jcohbpv- 
tijpe  (flg.  28,  1.  c.).  Gravens  alder  er  allerede  utvilsom  ved  fundet 
av  dyssetidens  kraveflaske,  og  bekræftes  ved  de  øvrige  fuudne 
sager,  flere  amphoraer  i den  stil,  der  tilhører  typisk  nordtysk  dysse- 
tid.  Det  var  en  enkeltgrav  i lighed  med  de  jydske,  hvilket  dr. 
Segee  1.  c.  peger  på.  I diskussionen  om  kraveflaskernes  alder 
kommer  dr.  Seger  til  det  resultat,  at  disse  i Schlesien  bør  være 
samtidig  med  jættestuerne.  Selv  om  dette  skulde  være  rigtigt,  vil 
ialfald  fundet  ha  sin  store  interesse  som  et  godt  daterende  fund.^) 
Av  disse,  vistnok  sparsomme  fund,  fremgår  det  da,  at  hohher- 
typen  antagelig  er  hegrænset  til  jættestuetid,  mens  den  hådformede 
type  går  ned  i lieMehistetid,  den  skandinaviske  stenalders  fjerde 
periode.  Kan  det  nu  av  disse  fund,  og  den  korte  statistik,  der 
meddeltes  ovenfor,  ansees  for  nogenlunde  sikkert,  at  den  bådfor- 
mede  type  er  yngre  end  kobbertypen,  så  gjenstår  en  typologisk 
udredning  av  den  udvikling  fra  den  ældre  til  den  yngre,  som  oven- 
for antoges  for  sandsynlig.  Det  er  ikke  hensigten  at  levere  en 
sådan  her,  da  jeg  endnu  ikke  har  fået  studere  hovedkilden  — det 
svenske  materiale  — i detalj.  Det  er  kun  enkelte  punkter,  der 
kan  fremhæves  ganske  kort,  og  som  belyser  den  formodede  ud\ik- 
lingsrække. 
Analyseres  kobbertypen  (R.  36,  Montelius  98,  Muller  101), 
vil  man  være  opmerksom  på,  at  det  væsentlige  er,  foruden  den 
buede  form,  hia]}pen  i nakken,  furen  pålangs  både  på  over-  og’ 
underside,  sømmen  påtvers  av  skafthullet,  endelig  eggens  udsvungne 
karakter,  og  en  mindre  detalj:  øxens  rombiske  tversnit. 
Man  gjenflnder  av  disse  detaljer  ved  den  bådformede  type 
(R.  35,  Montelius  96 — 97,  Muller  114)  huqyjpen  og  den  udsvungne 
egg,  sømmen  påtvers  av  skafthullet.  Men  hermed  er  også  lig- 
hederne  udtømt.  Det  er  tydeligt,  av  overgangsexemplarer  at  dømme, 
at  udviklingen  har  erstattet  furen  med  den  søm,  vi  trætter  ved  den 
0 Archiv  fiir  Antliropologie,  V,  1906,  p.  131. 
Interessant  er  også  et  fund,  der  njdig  er  gjort  i Degernes,  Rakkestad, 
Smålenene,  indkonnnet  til  nniversitetets  oldsagssamling.  I et  grustag  fandtes 
ca.  1 m.  under  overfladen  i urørt  leie  en  ox  av  bådforinet  type  sannnen  med  to 
tyknakkede  øxer,  hvorav  den  ene  viste  tendens  til  bredegget  type,  og  den  anden 
nærmest  er  tyndbladet. 
