Ifl07] 
Norges  Vestlands  Stenalcler. 
71 
endnu  bevares.  Knappen  savnes  stundom  aldeles,  og  skaftholken 
ligeledes;  denne  varierer  dog  oftere.  Sømmene  er  som  oftest  helt 
forsvundne.  Og  samtidig  med  denne  udviskning  av  detaljer  går  en 
udvikling  av  tversnittet,  idet  dette  her  ved  den  tredie  variant  ofte 
er  ganske  firkantet  ellei’  stundom  ovalt.  Et  godt  exemplar  er 
avbildet  fig.  78  i Bidrag  till  kanned.  om  Bohusl.  etc.  b.  I,  p.  322, 
fra  Yette  herred  i Bohuslan. 
At  retningen  i udviklingen  er  den  her  angivne  tør  maske 
ansees  nogenlunde  sikkert.  Der  i'eiser  sig  da  det  spørgsmål  inden 
hvilket  spatium  av  tid  denne  degenererende  udvikling  er  foregået 
og  hvorledes  den  bådformede  type  fortsætter  nedover.  Som  det 
strax  skal  nævnes,  tror  jeg,  at  vi  finder  degenerationsformerne  fra 
den  bådformede  type  blandt  den  store  mængde  simple  former  av 
skafthuløxer,  der  endnu  ikke  er  stillet  i system.  Disse  tilhører 
Ilden  tvil  den  sidste  del  av  nordisk  yngre  stenalder.  Da  nu  den 
bådformede  type  sandsynligvis  optræder  ved  midten  av  jættestuetid 
og  ned  i hellekistetid,  er  det  rimeligt,  at  den  udvikling  fra  de 
elegante  bådformede  til  de  mere  degenererede,  er  foregået  som  en 
blomstring  og  nedgang  i løbet  av  ikke  lang  tid.  Man  tnrde  anta, 
at  følgende  system  i det  store  og  hele  taget  vikle  passe  for  hele 
denne  ndviklingsrække : 
hellekistetid:  (4  per.) 
yngre 
ældre 
degeneratiousformer 
bådformet  type 
jættestuetid:  (3  per.) 
yngre 
ældre 
bådformet  type 
kobbertype 
Hermed  er  ikke  sagt,  at  ikke  f.  ex.  den  bådformede  type  kan 
gå  op  i ældre  jættestuetid,  og  at  omvendt  kobbertypen  ikke  kan  gå 
ned  i yngre  jættestuetid.  Der  er  kun  udtalt,  at  i det  store  og  hele 
tnrde  udviklingen  ha  havt  den  her  angivne  karakter.  At  der  ikke 
kan  ligge  nogen  særlig  lang  tid  mellem  de  tre  varianter  indenfor 
den  bådformede  type  berises  bl.  a.  av  sådanne  detaljer  .som  at 
man  kan  træffe  tversømme  hos  den  tredie  variant,  hvilke  ellers 
synes  at  tilhøre  den  første.  Med  professor  Beøggers  beregninger 
skulde  dette  betyde,  at  den  bådformede  type  sandsynligvis  fra  sin 
ældste  optræden,  i midlere  jættestuetid,  omkring  2900  f.  Chr.,  har 
krævet  ca.  700  år  inden  den  store  mængde  degeneratiousformer  be- 
gynder  at  optræde  (omkr.  2200  eller  kanske  før). 
