90 
A.  W.  Brøgger. 
[No.  1 
2.  Flækkepilen,  fig'.  4,  der  gir  anledning  til  forskjellige  ud- 
viklinger. 
a.  Som  fig.  4 meget  almindelig. 
h.  Som  fig.  5,  R.  80,  Montelius  (35,  Muller  174  — 176,  ikke 
væsens forskjellig,  kim  smukkere  arbeidet. 
3.  Bladformen  fig.  7,  R.  79—81,  Montelius  63;  variant: 
IMuller  177.  Almindelig. 
4.  Triangulær  form  fig.  10,  Montelius  62.  Ikke  fuldt  sa 
almindelig. 
5.  CJdvikling  av  de  to  sidstnævnte  til  lijerteformen  flg.  9 og 
11,  R.  76—77,  Montelius  59  og  61,  Muller  179,  181  — 182. 
6.  En  særlig  form  er  fig.  12  med  „ central  stem“  feng.),  R.  77, 
Muller  180,  Montelius  60. 
Samtlige  former  er  fælleseuropæiske ; de  fleste  tilhører  vel  sten- 
alder  og  bronzealder.  lalfald  findes  lijerteformen  f.  ex.  i sydtyske 
grave  fra  yngre  bronzealder.  Hjerteformen  er  videre  fundet  i 
bronzealdersgrave  fra  Mykenæ  (se  exempelvis  Hildebrand:  Från 
aldre  tider  p.  239). 
Det  er  særlig  Jæderen,  der  har  ydet  det  største  antal  pile- 
spidser,  idet  det  øvrige  vestland  kan  opvise  kun  få  fund  av  denne 
art.  De  fleste  pilespidser  lar  sig,  når  de  er  enkeltfund,  ifølge  det 
anførte,  ikke  godt  kronologisere. 
Skiferspidser. 
Da  jeg  for  tiden  har  under  arbeide  en  typologisk  udredning  av 
det  skandinaviske  og  finske  skifermateriale,  vil  jeg  her  kun  anføre, 
at  man  på  vestlandet  finder  pilespidser  af  typerne  Rygh  83,  86  og 
88  og  delvis  87,  allerflest  fra  Jæderen  (ca.  30),  kun  sparsomt  fra 
det  øvrige  vestland. 
Derimod  er  kun  to  skiferkniver  fiindne  på  vestlandet. J 
Endelig  bør  det  tilføies,  at  man  av  slibestenc  fra  vestlandet 
kjender  de  ordinæiæ  former  R.  89 — 91. 
')  K.  Ri"GH;  Spiciser  og  knive  av  skifer.  Trondbj.  Vidskselsk.  skrifter  1902: 
y,  37. 
