100 
Å.  W.  Brøgger. 
[No.  1 
Det  er  allerede  omtalt  at  man  har  liclen  oversigt  over  nivåæn- 
(Iringerne.  Men  hvorledes  disse  end  har  været,  så  har  de  ikke  i 
væsentlig  grad  forandret  det  vestlige  Norges  konfiguration,  således 
at  vi  skulde  behøve  at  ta  hensyn  til  dem  ved  gjennemgåelsen  av 
bebyggelsen.  Der  skal  da  i korthed  forsøges  at  gi  en  orienterende 
oversigt  over  dennes  fordeling. 
I Studier  p.  136  har  jeg  behandlet  Sætersdalsvasdraget,  der 
løber  ud  ved  Kristianssand.  Fund  helt  oppe  i Valle  vidner  om 
fremtrængen  til  det  aller  øverste  av  vasdraget,  og  antallet  av  fund 
langs  elven  nedover  er  såpas  stort,  at  man  kan  anse  dem  repræsen- 
terende  en  jevn  bebyggelse. 
Fra  Kristianssand  til  Lister  er  en  kyststrækning  hvor  der  er 
overmåde  lidet  af  dyrkbar  jord,  kun  nøgne  fjeldlandskab  med  små 
karakteristiske  lave  koller,  skogløse,  grå  og  triste.  Alle  vasdrag 
rinder  her  direkte  mod  syd ; det  passer  derfor  at  omtale  laudet  mel- 
lem  Kristianssand  og  Lister  under  ét.  Det  første  større  vasdrag 
vi  træffer  på,  når  vi  går  fra  Sætersdalsvasdraget  vestover,  er 
Mandals-vasdragetd)  Bebyggelsen  av  dette  har  efter  de  foreliggende 
fund  at  dømme  været  meget  sparsom.  Øverst,  i Åseral  og  Bjelland, 
er  flere  fund,  mens  de  mellemliggende  præstegjæld  Øislebø  og  Lau- 
dal  mangler  sådanne.  Ligeså  sparsomt  er  det  også  med  Undals- 
vasdraget  hvor  fundene  ikke  vidner  om  nogen  tæt  bebyggelse.  En 
lignende  slutning  kan  gjøres  for  det  vestligere,  større  Lyngdals- 
vasdrag.  Fter  går  fundene  ikke  engang  op  til  Hægebostad  pgd. ; og 
i det  endnu  vestligere  vasdrag  Kvina,  der  løber  ud  ved  Kvinesdal 
V.  f.  Lister  er  ikke  gjort  et  eneste  fund. 
Det  må  indrømmes,  at  bebyggelsen  i steualderen  gjør  et  meget 
fattigt  indtryk  langs  disse  vasdrag.  Sammenlignes  imidlertid 
med  den  nuværende  bebyggelse  her,  så  fliider  man,  at  der  heller 
ikke  nu  er  centra  for  bebyggelsen,  men  at  denne  er  således  be- 
skaffen, at  der  ligger  en  gård  hist  og  her  hvor  en  liden  jordflæk 
gir  nok  til  at  leve  av.  Relativt  har  Austnok  de  samme  betingelser 
dengang  gjort  sig  gjældende  som  nn.  Dalene  er  i det  store  og  hele 
ens;  dels  skogklædte,  dels  nøgne  fjeld  med  heier  og  forsamkninger. 
Ved  gjenneing:"ielseii  av  bel)3'ggelsen  er  General  Nissexs  kaid  over  det 
sjallige  Norge  meget  instruktivt  at  benjUte. 
