102 
A.  W.  Brøgger. 
[No.  1 
del.  Og^så  lieii  må  sees  et  lighecispunkt  med  situationerne  fra  de 
danske  stenalderscentra  og  beboelsespladse.  Det  er  derfor  ikke 
underligt  at  stenalderen  fra  disse  to  vestnorske  landskaber  ved  sin 
rigdom  er  noget  usædvanligt  for  norske  forhold.  Betingelserne  har 
været  omtrent  som  i Danmarks  bedre  landskaber,  og  tillige  har  der 
været  flint  tilstede  i forholdsvis  rigelige  mængder.  Dog  har  den 
flintmængde,  der  var,  ikke  kunnet  afløse  stenen  helt.  På  Holeheien 
og  Sigersvold  er  der  begge  steder  brngt  øxer  av  anden  sten,  såle- 
des som  det  er  nævnt  ovenfor.  Årsagen  hertil  kan  ha  været  at 
flinten  ikke  har  været  stor  nok  til  massefremstilling  av  øxer.  Det 
er  særlig  blandt  pilespidserne  at  anvendelsen  av  flinten  er  over- 
veiende; intetsteds  i nogen  norsk  stenaldersbygd  er  der  fundet  så 
mange  flintpile  som  her. 
I Studier  kap.  Y blev  forsøgsvis  gjort  en  beregning  over  forholdet 
mellem  stenaldersfundene  og  det  dyrkede  areal.  På  Vestlandet 
vil  beregningen  av  et  lignende  forholdstal  som  regel  være  ganske 
hensigtsløs.  da  materialet  er  altfor  lidet  til  virkelig  statistisk  belys- 
ning. Eneste  undtagelse  danner  imidlertid  Lister  og  Jæderen.  Ved 
Lister  (d.  v.  s.  Vanse  pgd.)  er  vistnok  antallet  av  stenalders/ifnc?, 
som  det  kommer  an  på,  meget  vanskeligt  at  angi  nøiagtig,  da  her 
er  gjort  saa  mange  spredte  fund  av  pilespidser  og  flintsager  iøvrig, 
der  meget  vel  kan  skrive  sig  fra  en  og  samme  boplads.  Med  en 
sterkt  kritisk  beregning  kan  vi  imidlertid  anta,  at  der  er  gjort  ca. 
40  sikre  stenaldersfund  i Yanse.  Det  dyrkede  areal  og  englandet 
i Yanse  er  ifølge  Helland  15.8  km.^.  Dette  gir  et  forholdstal 
(tæthed)  av  0.4,  hvilket  efter  den  terminologi,  der  er  anvendt  i 
Studier  p.  143  ff.  vil  si,  at  der  er  gjort  et  stenaldersfund  for  hver 
Vs  km.^.  Dette  tal  har  i og  for  sig  ingen  værdi,  men  sammenlignet 
med  de  tal,  der  er  anført  i det  citei-ede  skrift  for  de  østlandske 
stenaldersbygder,  har  det  en  særlig  stor  interesse  og  betydning. 
De  høieste  tal  herfra  er: 
Id  og  Aremark  i Smålenene 0.6 
Moss  landsogn  i — 0.6 
Yåler  og  Hobøl  i — 0.7 
Spydeberg  i — 0.8 
Asker  i Akershus  ....  0.9 
Aker  (vestre  og  østre)  i — . . . l.l 
Kråkstad  i — ...  0.4 
Hoie— Norderhov  i Buskerud 0.75 
Skoger — Sande  i .larlsberg 0.8 
