4 
N.  Nicolaysen. 
[No.  5 
kongsg-aard  af  bemeldte  Jørgen  Hansen,  nemlig  „den  store  Sal“  og 
„Salen“,  som  om  begge  disse  navne  knyttede  sig  til  den  førstnævnte 
bygning  (nu  Haakonshallen)  og  ikke  til  hver  sin  af  de  nævnte  byg- 
ninger.  Som  følge  af  denne  misforstaaelse  henfører  forf.  da  til  den 
første  bygning  ogsaa,  hvad  der  overalt  i regnskaberne  siges  om 
„ Salen 
Det  synes  nu  allerede,  naar  der  i et  skrift  af  hvilketsomhelst 
andet  slags  forekommer  to  forskjellige  navne  paa  bygninger,  at 
maatte  præsnmeres,  at  hvert  navn  knytter  sig  kun  til  en  bestemt 
bygning.  Men  saameget  mere  maa  dette  antages  eller,  rettere  sagt, 
det  modsatte  vil  stride  mod  al  logik,  naar  sagen,  som  her,  gjælder 
ofticielle  regnskaber,  hvori  saaledes  vedkommende  maa  gjøre  rede 
for,  hvor  og  hvorledes  de  modtagne  midler  og  materialier  er  anvendte, 
hvoraf  igjen  følger,  at  hver  bygning,  som  forekommer  i regnskabet, 
maa  betegnes  med  sit  gjængse  navn.  Der  er  endog  i regnskaberne 
for  1519  en  post,')  som  klart  viser  dette.  I denne  post  anføres  det 
nemlig,  at  der  af  kongsgaardens  jernbeholdning  blev  brugt  endel 
til  „legtesøm  paa  Salen“  samt  endel  samme  aar  8de  mai  til  „mur- 
anker  paa  gavlen  paa  den  store  Sal“,  og  af  gaaialens  kobber  blev 
anvendt  endel  til  „knapper  og  fløier  til  Salen“. 
Det  kan  saaledes  ansees  som  aldeles  sikkert,  at  der  her  handles 
om  to  forskjellige  bygninger,  hvoraf  den  ene  er  „den  store  kSal“ 
eller  nu  Haakonshallen.  Og  da  der  i regnskaberne  ikke  nævnes 
noget  andet  som  foretaget  ved  denne  bygning  end  det  anførte,  saa 
er  det  følgelig  urigtigt,  at  den  blev  „gjenreist  af  Jørgen  Hansen 
i 1518 — 1520“.  Der  omtales  heller  ikke  af  de  følgende  lensherrer 
nogen  forandring  af  hallen,  førend  Peder  Thott  i vaaren  1594  ifølge 
kongelig  ordre  borttog  den  levnede  gavl  og  lagde  nyt  tag  over  hele 
bygningen,  efterat  den  anden  gavl  var  faldt  ned  vinteren  1593.‘-^) 
Der  er  saaledes  heller  ikke  nogen  grnnd  til  med  forf.  at  antage, 
at  Jørgen  Hansen  eller,  som  han  af  forf.  kakles,  „denne  folkets  mand“ 
— skjønt  han  som  bekjendt  ikke  var  nordmand,  men  fra  Danmark  — 
„har  betragtet“  den  store  sal  „som  den  stadseligste  bygning  paa 
kongsgaarden  og  bestemt  til  et  af  hovedrummene“  der.  Dette  vilde 
jo  ogsaa  staa  rent  i stiid  med,  at  han  maaske  som  den  første  an- 
vendte hallen  til  magasin.")  Det  heder  nemlig  i ofticielle  erklæiånger, 
1)  Se  anf.  st.  I,  442. 
-)  Se  N.  Magasin  I,  523  og  N.  Rigsregistr. 
Se  aarsber.  fra  foren,  til  fortidsm.  bevaring  for  1891  s.  158  f. 
