I tilslutning'  til  min  opsats  „Bræernes  fremrykken  sidste 
aar“  i „Naturen“  for  januar  1906  vil  jeg’  herved  give  nogle  med- 
delelser om  bræernes  fremrykken  og'  de  klimatiske  forhold  i den 
sidste  tid. 
Det  vestlige  Norges  bræer  har  siden  1902,  kan  vi  sige,  været 
i voksen.  Den  begyndte  da  i deres  øverste  partier.  1903 — 0-1  be- 
gyndte  enderne  af  enkelte  af  bræerne  at  skyde  sig  lidt  fremover; 
1904 — 05  var  fremrykningen  noget  sterkere  og  omfattede  de  fleste 
af  dem.  I aaret  1905—06  er  alle  de  bræer,  hvorfra  maalinger  fore- 
ligger, i fremrykning’,  og  denne  er  sterkere  end  det  foregaaende  aar. 
For  følgende  bræer  har  jeg  opgave  over  fremrykningen  i sidste  aar: 
BondhusbræO  i Hardanger  fra  Vo  05  til  -7g  06,  høire  side,  frem- 
gang 23.5  m. 
— -- — — fra  7g  05  til  06,  venstre  side,  frem- 
gang 30.5  m. 
Bøiumbræ^  i Sogn  fra  ^7io  04  til  ^7s  06,  enden,  fremgang  83.5  m. 
Suphellebræ7  i Sogn  fra  ^7io  04  til  ^7s  06,  høire  side,  fremgang  5 m. 
— „ midten  — 22  „ 
— venstre  side,  — 55  „ 
b lagttageren  Anders  Torbjøknsen,  Bondhus  siger  om  denne  1906: 
„Bræen  ender  nu  høi  og  prægtig.“ 
Bøiumbræen  var  ved  mit  besøg  ved  den  i 1906  rykket  saa  nær  ind  til 
det  vestlige  af  de  merker,  jeg  anbragte  ved  den  i 1899,  at  jeg  maatte  lade 
føreren,  Mikkel  Mundal,  anbringe  et  n}^  merke  noget  længere  fra  bræen,  da 
det  var  at  befrygte,  livis  fremrykningen  skulde  holde  ved,  at  den  om  ikke  saa 
længe  vikle  naa  det  gamle  merke. 
7 Bor  venstre  side  af  Suphellebræ  angiver  Øyen 
i Norske  bræers  forandring  i 1905,  Naturen  for  1906,  s.  160, 
i No  gle  bemerkninger  om  Jostedalsbræen.  Bergens  Mus.  Aarb.  1906, 
i Les  variations  périodiques  des  glaciers,  Zeitschr.  f.  Gletscherkunde, 
I,  s.  174, 
