1907] 
Østfininarkens  fuglefauna. 
15 
seet  ved  Kobbefossen  i Øvre  Pasvik.  Den  ankommer  om  vaaren 
samtidig  med  foregaaende  art;  ved  Hestefos  saaes  den  første  gang 
den  Ilte  mai  1901,  17de  mai  1902,  15de  mai  190d,  7de  mai  1905, 
5te  mai  1906.  Eglægningen  foregaar  i midten  af  jnni.  Det  første 
eg  blev  saaledes  lagt  i flere  reder  mellem  20de — ^21de  juni  1900 
10de— 25de  juni  1901,  6te — 12te  juni  1905,  7de — 10de  juni  1906. 
Egantallet  er.  6,  ofte  5,  undertiden  7. 
I regelen  varierer  et  af  eggene  fra  de  øvrige  i samme  kuld 
ved,  at  de  brunrøde  pletter  er  færre  og  større  og  derved  træder 
skarpere  frem  paa  den  blaagrønne  bundfarve. 
Jeg  har  flere  gange  seet  redet  i hule  trær;  som  regel  ligger 
det  dog  i en  grenklype  i en  furu  eller  birk  og  i fra  2 — 5 meters 
høide.  Høsttrækket  falder  i sidste  halvdel  af  oktober.  I 1905 
saaes  den  sidste  gang  den  30te  oktober. 
I 4 kuld  var  eggenes  længde  27.5—32.5  mm.,  bredde  21 — 23  mm. 
Totall.  (8  ad.  eksemplarer)  263—280  mm. 
4.  Turdus  meriila  (L.  1766). 
Sorttrosten  optræder  blot  tilfældig  i Sydvaranger,  hvor  et  enkelt 
individ,  en  9^  blev  paatruffet  ved  Elvenes  vaaren  1887.  (Collett 
5,  p.  9).  Senere  er  den  ikke  bemerket  i distriktet. 
5.  Turdus  torquatus  (L.  1766). 
Ringtrosten  forekommer  blot  i kysttrakterne,  men  yderst  spar- 
somt; sandsynligvis  ruger  et  og  andet  par  aarlig  i de  bratte  lier 
ved  fjordbundene,  som  i Langfjorden,  ved  Pasvikeivens  udløb  samt 
ved  Kyborg;  her  har  jeg  iagttaget  enkelte  individer  blandt  andet 
høsten  1901  og  i juni  1904. 
6.  Cyanecula  siiecica  (L.  1766). 
Blaastrubesangeren  er  almindelig  ndbredt  over  hele  Sydvaranger, 
hvor  den  særlig  i kysttrakterne  aarlig  ruger  i stort  antal.  Syd  for 
Tsjoalmejavre  forekommer  den  mere  spredt  og  er  ikke  livert  aar 
lige  almindelig.  I 1902  optraadte  den  særlig  talrig  i Øvre  Pasvik. 
Yaartrækket  indtræffer  i sidste  uge  i mai;  ved  Hestefos  blev  det 
første  individ  bemerket  den  Iste  juni  1901,  27de  mai  1902,  24de 
mai  1904,  29de  mai  1905,  Iste  juni  1906.  Eglægningen  foregaar 
i midten  af  juni;  det  første  eg  blev  saaledes  lagt  den  13de  juni 
1900,  20de  juni  1902,  6te  juni  1905,  Ode  juni  1906.  Egantallet 
12 
