1907] 
Østfinmarkens  fuglefauna. 
19 
species  konstateret.  Endnu  i begyndelsen  af  september  har  jeg 
hørt  den  „ syngende  af  fuld  hals“  i Øvre  Pasvik. 
I 10  kuld  var  eggenes  længde  15 — 17  mm.,  bredde  11.5 — 12.5 
mm.  Totall.  (22  ad.  eksemplarer)  125—132  mm. 
15.  Phyllopseiistes  horealis  (Blas.  1858). 
Den  sibiriske  løvsanger  ruger  aarlig  i større  eller  mindre  antal 
i Sydvaranger,  hvor  dens  forekomst  er  knyttet  til  enkelte  bestemte 
pladse,  særlig  i distriktets  nordlige  dele.  Sin  egentlige  udbredelse 
har  den  fra  trakterne  om  Tsjoalmejavre  og  videre  Pasvikføret  nord- 
over til  omkring  elvens  udløb  ved  Elvenes,  samt  mellem  Tsjoalme- 
javre og  Langtjordvandet.  Af  aarvisse  rugepladse  kan  nævnes 
Namdalen  og  Strand  ved  Langfjordvandet,  Svanvik  og  Bjørnesund 
samt  Lille  Manniskoelv  ved  Tsjoalmejavre.  Syd  for  Tsjoalmejavre 
forekommer  den  endnu  ved  Melkefossen;  i Øvre  Pasvik  har  jeg 
blot  fundet  den  en  gang  ved  Jordanfos,  hvor  jeg  den  2den  august 
1906  paat]’af  en  familie  netop  iidfløine  unger,  der  fremdeles  blev 
madet  af  forældrene  (opbevares  i Bergens  museum). 
Den  ankommer  sent,  omkring  midten  af  juni;  i 1906  hørtes 
den  første  gang  den  18de  juni.  Høsttrækket  begynder  straks  un- 
gerne  er  flyvedygtige,  og  i sidste  halvdel  af  august  er  de  sidste 
forsvuudet.  Ved  Melkefos  paatraf  jeg  den  13de  august  1906  en 
familie,  bestaaende  af  cf  9 + 7 ældre  unger,  der  havde  slaaet  sig 
sammen  med  et  par  familier  af  Phyl.  trockiliis  og  Frwgilla  monti- 
fringiUa;  hele  flokken  befandt  sig  øiensynlig  paa  sydtræk.  De 
gamle  fugle  tilkjendegav  sin  ængstelse  her  ved  et  skrig,  der  fuld- 
stændig  hgnede  lokketonen  hos  Cinclus,  og  bedst  kanske  kan  gjen- 
gives  med  et  gjennemtrængende;  „sir“ ! Ved  en  anden  anledning 
har  jeg  hørt  specielt  hannen  frembringe  denne  lyd,  nemlig  den 
7de  juli  1906  ved  Strand,  hvor  en  syngende  han,  som  jeg  iagttog, 
pludselig  holdt  inde  med  sangen,  fløi  ned  og  under  et  ængsteligt: 
,,sir“!  „sir“!  „sir“!  begyndte  at  kredse  rundt  min  hund,  som  uden- 
tvil  var  kommen  dens  rede  for  nær. 
Eglægningen  foregaar  i første  uge  af  juli,  og  de  fleste  unger 
har  forladt  redet  i begyndelsen  af  august;  saaledes  paatraf  jeg  i 
1905  flere  kuld  udfløine  unger  ved  Boris  Gleb  og  Tsjoalmejavre, 
som  endnu  den  5te  og  8de  august  blev  madet  af  forældrene;  det 
samme  var  tilfældet  med  et  kuld  ved  Jordanfos  den  2den  august 
1906. 
Til  rugeplads  vælges  altid  et  noget  myrlændt  strøg,  tæt  og  fro- 
