28 
H.  Tho.  L.  Scbaanning. 
[No.  8 
i 1905  blev  Iste  eg  i 1 rede  lagt  den  Ve, 
i 1906  „ — i 3 „ — ^Ve,  'Ve,  'Ve- 
Egantallet  er  6,  sjelden  5,  og  de  forskjellige  knld  varierer 
overordentlig  baade  i farve  og  størrelse.  Redet  er  bygget  af  tørre 
græsstraa  og  indvendig  altid  ndforet  med  de  gyldenbrune  sporehns- 
stilke  af  Pqlytrichum  (Bjørnemose). 
I 13  knld  var  eggenes  længde  17 — 20  mm.,  bredde  13.5 — 15  mm. 
Totall.  (41  ad.  eksemplarer)  164 — 176  mm. 
31.  Antbus  ohscurus  (Lath.  1790). 
Skjærpiplerken  er  en  af  de  tidligste  trækfugle,  og  allerede  [ 
slutten  af  april  indfinder  den  sig  ved  Varanger  fjordens  kyster,  hvor 
den  aarlig  ruger  særlig  paa  holmerne  og  øerne  udenfor  kystlinjen. 
Eglægningen  foregaar  i midten  af  mai. 
Totall.  (10  ad.  eksemplarer)  168 — 172  mm. 
32.  Aiithus  pratensis  (L.  1766). 
Engpiplerken  er  en  af  de  almindeligste  rugefugle  saavel  i kyst- 
trakterne  som  i Øvre  Pasvik,  hvortil  den  om  vaaren  ankommer  i 
første  halvdel  af  mai,  saaledes  den  12te  mai  1901,  16de  mai  1902, 
18de  mai  1904,  6te  mai  1905,  Iste  mai  1906.  Eglægningen  fore- 
gaar i første  halvdel  af  juni.  I ca.  50  undersøgte  reder  har  eg- 
antallet næsten  altid  været  6,  blot  3 gange  7 eg,  og  i et  par  til- 
fælde  4 og  5 eg;  i farve  og  form  varierer  de  forskjellige  knld  eg 
overordentlig. 
I 1900  blev  det  første 
i 1901  ,,  — 
i 1902  „ 
i 1904  „ — 
i 1905  „ — 
i 1906  - 
eg  i 5 reder  lagt  mellem  den  13de  — 19de  juni, 
i 10  ,.  — Ode— 12te  „ 
i 2 — 18de— 19de  „ 
i 5 ,.  — 2den— Ode  ,, 
i 8 ,,  -—  2den— Ilte  ,. 
i 14  „ — 2den— 10de  „ 
I 44  knld  var  eggenes  længde  16 — 21  mm.,  bredde  14—16  mm. 
Totall.  (22  ad.  eksemplarer)  153  — 157  mm. 
33.  Antlius  cervinns  (Pall.  1811). 
Den  briinstrubede  piplerkes  vaartræk  foregaar  østfra  over  Ko- 
lahalvøen  og  indtræffer  til  Sydvaranger  omtrent  1 uge  senere  end 
foregaaende  arts.  Den  er,  i lighed  med  de  tleste  arter,  der  har  et 
