1907] 
Østfinmarkens  fuglefauna. 
45 
terne.  Disse  gamle  redeliuller  benyttes  nu  regelinæssig  til  rugeplaclse 
af  Surnia  funerea  og  CJangula  glaucion,  ofte  ogsaa  af  Mergiis 
merganser. 
Totall.  (1  ad.  eksemplar)  490  mm. 
Fain.  Cuciilidae. 
05.  Ciiciiliis  caiioriis  (Ij.  1760). 
Gjøken  er  almindelig  udbredt  over  hele  Sydvaranger.  Til  Øvre 
Pasvik  ankommer  den  regelinæssig  i de  sidste  dage  af  mai;  saaledes 
hørtes  den  første  gang  den  Iste  juni  1901,  27de  mai  1902,  29de 
mai  1904,  25de  mai  1905,  Iste  juni  1906.  Til  kysten  kommer  den 
ifølge  dr.  Wessel  ca.  1 uge  senere.  Eglægningen  foregaar  i sidste 
halvdel  af  juni. 
Ved  Hestefos  i Øvre  Pasvik  fandtes  den  28de  juni  1906  et 
friskt  gjøkeg  i en  rede  af  Anthus  pratensis,  der  foruden  gjøkegget 
blot  iudeholdt  et  enkelt  eg  af  redefuglen.  A f farve  var  det  rødlig 
graat  med  rødbrune  pletter  og  smaa,  krogede  streger  og  svagere  far- 
vede grundpletter.  Størrelsen  21.85  x 16  mm.;  vegt  218  mgr. 
I Enare  fandtes.  af  E.  Nobdling  fp.  51)  den  23de  juni  1893 
et  friskt  gjøkeg  i en  rede  af  Saxicola  oenanthe,  der  desuden  inde- 
holdt  6 eg  af  redefuglen.  Gjøkegget  var  hei-  blaahvidt  af  farve  og 
26.4  mm.  langt,  17.9  mm.  bredt. 
Eam.  Coraciidae. 
00.  Coracias  garriila  (L.  1700J. 
Af  blaaraaken  blev  et  udmattet  individ  fanget  levende  ved 
Nyborg  i bunden  af  A^arangerfjorden  (70°  n.  br.)  i oktober  1868 
og  nedsendt  til  uuiversitets-museet  (Collett  2,  p.  54).  Paa  Novaja 
Semlja  blev  et  eksemplar  bragt  mig  af  samojeder,  som  havde  fundet 
det  dødt  paa  isen  i mars  1903.  (Øpbevares  paa  universitets-museet). 
Eam.  Cypselidae. 
67.  Cypseliis  apiis  (L.  1766). 
Taarnsvalen  forekommer  sparsomt  og  ikke  hvert  aar  i Syd- 
varanger.  Hyppigst  er  den  paatruffet  i Øvre  Pasvik;  her  iagttog 
