56 
H.  Tho.  L.  Schaanning. 
[No.  8 
undertiden  tager  tiltakke  med  ,,døde  dyr“,  iagttog'  jeg  ved  Hestefos 
høsten  1906;  jeg  havde  om  aftenen  skudt  en  stjertand,  som  jeg 
efterlod  paa  strandbredden  til  afhentning’  senere;  da  jeg  næste 
morgen  kom  for  at  tage  fuglen,  sad  en  kongeørn  over  denne,  og 
blot  endel  fjær  samt  fødderne  var  igjen  af  anden. 
I 2 knld  var  eggenes  længde  68  — 73  mm.,  bredde  51.5—59  mm. 
83.  Haliaetiis  alhicilla  (L.  1766). 
Havørnen  er  stationær  og  forekommer  rugende  hist  og  her, 
saavel  ved  Varanger  fjordens  kyster  som  paa  enkelte  steder  i det 
indre  af  Sydvarangers  fnruskoge,  hvor  den  saaledes  aarlig  ruger 
ved  Samettijavre  samt  paa  Mutkavarre,  ca.  120  km.  fra  kysten; 
ogsaa  helt  oppe  ved  Enare  har  jeg  paatruffet  den  rugende.  Eg- 
lægningen  foregaar  regelmæssig  i de  første  dage  af  mai;  eggenes 
antal  er  al  tid  2.  Det  første  eg  blev  lagt  i 1902  den  2den  mai,  i 
1901  i 2 reder  henholdsvis  den  3die  og  15de  mai,  i 1905  den  Iste 
mai.  Redet  benyttes  aar  efter  aar,  selvom  eggene  aarlig  borttages 
og  den  ene  af  de  rugende  fugle  bortskydes.  Ved  kysten  anbringes 
redet  i en  brat  fjeldvæg;  i det  indre  af  Pasvikdalen  lægges  det  i 
den  øverste  top  af  en  høi  furu  paa  en  tætbevokset  skogryg,  ofte 
langt  fra  vand.  Det  er  bygget  af  store  grene  og  tørre  kviste,  ca. 
2 meter  i diameter  og  med  en  liden  fordybning  i midten.  Fuglene 
er  overordentlig  skye,  naar  redet  indeholder  eg. 
Under  redet  paa  Mutkavarre  laa  diverse  levninger  af  Tetrao 
urogallus. 
I 1 kuld  var  eggenes  længde  73.5  — 75  mm.,  bredde  58 — 60  mm. 
1 ad.  $ totall.  950  mm.  (vingefang  2.20  meter). 
84.  Pamlion  Iialiaétus  (L.  1766). 
Fiskørnen  er  jevnt  udbredt  over  Sydvarangers  indre  skog- 
trakter, hvor  deii  aarlig  ruger  ved  de  fleste  større  vande  og  vas- 
drag,  Vaartrækket  indtræffer  i første  uge  af  mai;  ved  Hestefos 
blev  den  første  gang  iagttaget  den  8de  mai  1901,  7de  mai  1902, 
Iste  mai  1901,  6te  mai  1905,  29de  april  1906.  Eglægningen  fore- 
gaar i begyndelsen  af  juni;  egantallet  er  normalt  3.  I 1901  blev 
det  første  eg  af  et  kuld  paa  3 stykker  lagt  deu  2den  juni.  De 
tidligst  udfløine  unger  har  jeg  iagttaget  den  8do  august  1905. 
Redet  anbringes  altid  i den  øvei‘ste  top  af  en  høi,  glatstammet  furu. 
Raade  han  og  hun  anfalder  rasende  enhver  IVedsforstyrrer,  der  for- 
