19071 
Østfinmarkens  fuglefauna. 
59 
spillet;  saaledes  skjød  jeg  engang  under  vaarspillet  i halvmørket 
om  morgenen  16  skud  efter  hinanden  paa  en  tiur,  som.  opskræmt 
fra  spillet,  sad  lyttende  i ca.  60  skridts  afstand  fra  mig;  først  ved 
det  16de  skud  stupte  den. 
I 4.  kuld  var  eggenes  længde  56 — 60  mm.,  bredde  40—42  mm. 
Totall.  (147  ad.  eksemplarer)  824—850,  9 604—632. 
Undertiden  forekommer  fuldt  udfarvede  tiurer  af  betydelig 
mindre  dimensioner;  saaledes  skjød  jeg  2 stykker  henholdsvis  30te 
oktober  1904  og  30te  oktober  1906,  som  havde  en  totall.  paa  ca. 
550  og  ca.  650  mm.  og  en  vingelængde  paa  315  og  340  mm. 
89.  Bonasa  bonasia  (L.  1766). 
Jerpen  er  fuldstændig  stationær  og  i det  hele  forholdsvis  almin- 
delig  udbredt  i Øvre  Pasvikdal  (69°  n.  br.);  nordenfor  Vaggatem 
paatræffes  den  yderst  sjelden.  Den  har  siden  1900  stadig  tiltaget 
i antal.^)  I trakterne  rundt  Hestefos  iagttog  og  skjød  jeg  høsten 
1900  blot  et  enkelt  individ;  i 1901  og  1902  skjød  jeg  7 stykker, 
i 1904  — 7;  i 1905  — 14;  i 1906  — 19  stykker.  Farven  synes 
gjennemgaaende  at  være  lysere  end  hos  normalt  farvede  eksemplarer 
i trakterne  syd  for  polarcirkelen.  Eglægningen  foregaar  omkring 
Iste  juni.  I 1906  blev  saaledes  det  første  eg  lagt  den  29de  mai, 
Totall.  (47  ad.  eksemplarer)  365 — 383  mm. 
Fam.  Charadridae. 
90.  Vanellus  vanelliis  (L.  1766). 
Viben  har  jeg  blot  seet  en  enkelt  gang,  2 den  mai  1906  ved 
Hestefos  i Øvre  Pasvik.  Tidligere  skal  et  eksemplar  være  skudt 
ved  Næsseby  i Nordvaranger  den  Ilte  mai  1900  (Wessel  p.  73). 
I Finmarken  forøvrig  er  den  skudt  flere  gange  i Porsangerfjord  i 
april  1881  og  1886,  ved  Nordkap  i juni  1885,  i Reisen  juli  1881, 
ved  Øksfjord  i mai  1882  (Collett  5 p.  241). 
1)  Ifølge  E.  Nokdling  (p.  61)  forekom  jerpen  i aarene  1891 — 1893  meget 
sjelden  i Enare,  og  blot  3 gange  havde  vedkommende  forfatter  anledning  til  at 
skj’de  eksemplarer  af  arten  i løbet  af  dette  tidsrum.  Sidst  i oktober  1906  paa- 
traf  jeg  paa  gjennemreise  i Enare  mængder  af  jerpe,  saaledes  langs  Enaresjøens 
ostre  bred  mellem  Pasvikelv  og  Ivalajok  8 store  kuld. 
