1907] 
Østfinmarkens  fuglefauna. 
63 
I 19  06:  den  27de  juli,  et  rede  med  4 friske  eg  ved  Ødevand. 
Første  eg  lagt  den  22de  juli. 
— den  29de  juli,  2 reder  med  4 eg,  det  ene  kuld  friskt, 
ved  Gaddeluobal,  første  eg  lagt  den  25de  juli;  det  andet 
kuld  sterkt  ruget,  ved  Hestefos,  første  eg  lagt  den 
19de  juli. 
— den  Iste  august,  et  rede  med  4 friske  eg  ved  Hestefos, 
første  eg  lagt  den  27de  juli.  (Opbevares  paa  universi- 
tetsmuseet  i Kristiania). 
Eggene  varierer  overordentlig  i farve  og  størrelse,  saavel  fra 
de  forskjellige  kuld  som  indbyrdes  i samme  kuld. 
I et  kuld  eg  var  længden  36 — 37 — 37 — 37.5  mm.,  bredden 
26.5 — 26.5 — 27 — 26.5  mm. 
Redepladseu  vælges  i overmaade  bløde  græsmyrer,  og  eggene 
lægges  i en  simpel  fordybning  paa  en  tue,  som  regel  paa  et  under- 
lag af  tørre  græsstraa  og  friske,  grønne  blade  af  Betiila  nana. 
Redefuglen  ligger  fast  paa  eggene;  saaledes  blev  i et  tilfælde 
græsset  afmeiet  over  og  om  den  paa  redet  liggende  fugl,  uden  at 
den  forlod  redet;  først  da  den  med  en  rive  sammen  med  græsset 
blev  „raket“  af  redet,  tog  den  vingerne  fat.  De  gamle  fugle  fælder 
i begyndelsen  af  august;  under  fældingen  mister  den  samtidig  alle 
haandsHngfjærene  paa  de  3 første  nær,  og  er  i denne  tid  omtrent 
nflyvedygtig,  idet  den  blot  kan  flakse;  en  ad.  han  i denne  periode 
af  fældingen  skjød  jeg  den  9de  august  1905  (den  opbevares  paa 
universitetsmuseet  i Kristiania). 
Ungfugledragten  sidst  i august  ligner  de  ældres,  men  disse  har 
renere  hvid  strube  samt  brunagtige  fødder  i modsætning  til  ung- 
fuglenes mere  blaagraa  ben.  Fremhalsen  er  hos  den  gamle  han 
under  fældingen  mørkt  gulbrun. 
Neblængden  hos  25  eksemplarer  41  mm.  Totall.  212  — 221  mm. 
Fam.  Totanidae. 
99.  Triiiga  alpina  (L.  1766). 
Myrsneppen  er  som  rugefugl  bundet  til  kysttrakterne,  hvor 
den  aarlig  forekommer  mere  eller  mindre  almindelig  spredt  over 
græsmyrene  og  strandengene  rundt  Varangerfjorden.  I Øvre  Pas- 
vikdal  optræder  den  blot  aar  om  andet  i træktiderne;  saaledes  var 
den  talrig  ved  Hestefos  mellem  24de  mai— Iste  juni  1902,  samt 
15 
