68 
H.  Tho.  L.  Schaanning. 
[No.  8 
De  tidligste  dununger  har  jeg  iagttaget  i Øvre  Pasvik  den  12te 
juli  1905  og  ved  Yarangerfj orden  den  Iste  juli  1906. 
Egantallet  er  4;  i farve  og  form  varierer  de  overordentlig. 
Dvergeg  forekommer  undertiden.  Redet  bestaar  af  en  med  straa 
udforet  grund  fordybning  i en  tue,  oftest  i en  vaad  græsmyr  i den 
umiddelbare  nærhed  af  en  mindre  lagune  eller  ferskvandsamling. 
Ungerne  har  jeg  i Finmarken  blot  seet  ledsagede  af  hannen,  der 
er  yderst  lidet  sky. 
I 25  kuld  var  eggenes  længde  27 — 31.5  mm.,  bredde  19.5— 
21.5  mm.  Totall.  (22  ad.  eksemplarer)  175  — 195  mm. 
Paa  Kolgujew  observeredes  flere  juv.  den  9de  august  1902. 
106.  Totanus  fiiscus  (L.  1766). 
Sotsneppen  har  sin  største  udbredelse  i Øvre  Pasvikdal;  nor- 
denfor  ruger  den  i spredte  par  hist  og  her  optil  trakter  ne  om  Tsjo- 
almejavre  og  Langfjord  vand.  Til  Hestefos  i Øvre  Pasvik  ankommer 
den  om  vaaren  i midten  af  mai,  saaledes  den  13de  mai  1901,  21de 
mai  1902,  15de  mai  1904,  Ode  mai  1905,  18de  mai  1906.  Eglæg- 
ningen  foregaar  i sidste  uge  af  mai;  i sene  somre  i begyndelsen 
af  juni.  De  første  norske  eg  af  denne  art  fandt  jeg  ved  Hestefos 
den  7de  juni  1901.  (Øpbevares  paa  universitetsmuseet  i Kristiania). 
I 1900  paatraf  jeg  flere  familier  med  store  unger  den  Ilte  juli  ved 
Hestefos. 
I 1901  fandt  jeg  2 reder,  hvert  indeholdende  4 friske  eg,  den  7de 
iuni  ved  Hestefos.  Første  eg  var  i begge  kuld  lagt  den  2den 
juni;  allerede  den  26de  mai  havde  jeg  skudt  en  9?  hvori 
et  færdigd.  eg.  Den  20de  juni  tog  jeg  sammesteds  et  kuld 
nyklækkede  unger  og  den  8de  juli  en  større,  endnu  dunet  juv. 
I 1904  fandtes  ved  Hestefos  4 reder,  hvori  første  eg  var  lagt  24de, 
27de,  30te  og  31te  mai. 
I 1906  blev  første  eg  ved  Hestefos  lagt  den  26de  mai. 
Til  rugeplads  foretrækker  sotsneppen  helst  et  større,  tuet  myr- 
drag, hist  og  her  bevokset  med  enkelte  smaafuruer,  samt  omslut- 
tende en  mindre,  myret  vandsamling,  opfyldt  med  græstuer.  Under 
eller  ved  et  af  de  nærmest  vandsamlingen  staaende  furutrær,  som  regel 
i 30 — 80  skridts  afstand  fra  denne,  lægger  den  sine  4 eg  i en  fordyb- 
ning i marken,  ofte  paa  et  underlag  af  tørre  furunaale  eller  visne 
blade  af  Betula  nana.  Fra  redet  har  jeg  altid  opstødt  blot  hannen; 
den  trykker  fast  paa  eggene,  til  man  er  kommet  redet  ca.  8 — 10 
skridt  nær,  for  saa  med  et  lydeligt  „tjuit“  at  hæve  sig  iveiret  og 
