1907] 
Østfinmarkens  fuglefauna. 
97 
Matotschkinstrædet,  den  eneste  gang',  arten  overhovedet  blev  paa- 
truffet  her. 
Totall.  (16  ad.  eksemplarer)  236 — 246  mm. 
170.  Mormon  arctieus  (L.  1766). 
Lunnen  træffes  hyppig  saavel  sommer  som  vinter  i Varanger- 
fj orden,  men  sjelden  i større  mængde.  I det  indre  af  Sydvaranger 
paatraf  jeg  en  af  storm  fordrevet  ungfugl  paa  det  isdækkede  Tsjo- 
almejavre,  ca.  45  km.  fra  havkanten,  den  10de  februar  1901;  i 1902 
skjød  jeg  et  par  indmder  i Høibugt  den  20de  februar. 
Paa  Hornøen  udenfor  Vardø  ruger  en  større  koloni;  desuden 
ruger  den  i stor  mængde  paa  Henøerne  i mundingen  af  Varanger- 
fjorden.  Eglægningen  foregaar  i sidste  uge  af  mai  og  første  uge  af 
juni;  tidligste  dunnnge  har  jeg  paatruffet  29de  juni  1905.  I begyn- 
delsen  af  august  forlader  den  rugepladsene  og  efter  15de  august 
sees  her  blot  en  og  anden  efternøler. 
I flere  kuld  var  eggenes  længde  63 — 65  mm.,  bredde  44 — 46 
mm.  Totall.  (9  ad.  eksemplarer)  330 — 340  mm. 
171.  Alca  torda  (L.  1766). 
Alken  er  stationær  og  talrig  i Varangerfj orden,  hvor  den  aarlig 
ruger  i stort  antal,  saaledes  paa  Skogerø  udenfor  Kirkenes.  Om 
vinteren  sees  den  i regelen  blot  enkeltvis;  i Høibugt  skjød  jeg  et  par 
stykker  den  20de  februar  1902.  Eglægningen  foregaar  i første 
halvdel  af  juni;  i 1905  tog  jeg  saaledes  flere  nyklækkede  dununger 
den  29de  juni  og  i 1906  et  halvruget  eg  samme  dag. 
I flere  kuld  var  eggenes  længde  77—82  mm.,  bredde  48 — 51 
mm.  Totall.  (19  ad.  eksemplarer)  400 — 430  mm. 
172.  Alca  impennis  (L.  1766). 
Det  sidste  individ  af  den  nu  uddøde  geirfugl  blev  i 1848  skndt 
paa  Hornøen  udenfor  Vardø  af  hr.  Laukitz  Beodtkoeb  (Nilsson, 
COLLETT  6). 
