1907]  Bergeiisf eltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid. 
9 
jog-  tør  udtale  mig-  om  dette  spørg-smaal.  Paafaldende  vilde  det 
imidlertid  da  være,  at  de  to  mest  udprægede  strandlinjeniveauei’. 
vi  har  langs  vor  kyst,  skulde  modsvare  to  af  de  mest  udprægede 
senglaciale  terrasseniveauer. 
Hvad  selve  dannelsen  af  strandlinjen  angaar,  saa  er  jeg  nær- 
mest enig  i den  opfatning,  som  er  komrnen  frem  i Rekstads  og 
VoGTS  af  handling  om  „ Søndre  Helgelands  kvartærgeologi",  hvor 
der  henvises  til  de  iagttagelser,  som  cand.  min.  Knutsen  havde 
anledning  at  udføre  under  den  danske  ekspedition  til  Øst-Grønland 
1883 — 85.  Knutsen  omtaler  den  isfod,  som  dannes  om  vinteren 
langs  kysten,  og  som  om  vaaren  løsner  og  river  med  sig  de  i vin- 
terens løb  løssprængte  blokke,  og  udtaler  som  sin  mening,  at  dette 
arbeide  er  nok  til  at  forklare  dannelsen  af  den  nuværende  strand- 
linje paa  Ost-Grønland.  Da  der  nn  under  den  epiglaciale  periode 
herskede  nogenlunde  lignende  forhold  i vort  land,  er  det  vel  rimeligt 
at  antage,  at  den  samme  faktor  ogsaa  hos  os  kunde  bevirke  dan- 
nelsen af  strandlinjer.  Ved  di'ivisens  og  tildels  ogsaa  bølgeslagets 
virksomhed  vilde  saa  strandlinjerne  omformes  og  afglattes.  Jeg 
skal  imidlertid  ikke  komme  ind  paa  nogen  udførlig  diskussion  om 
strandlinjerne  og  deres  dannelse.  Til  en  saadan  diskussion  forlanges 
der  mere  materiale  end  det,  som  jeg  for  tiden  er  i besiddelse  af. 
Fig.  1 viser  os  strandlinjen  paa  strækningen  Nepstad— Mundal, 
saaledes  som  den  træder  frem  under  den  gunstigst  mulige  belysning 
om  eftermiddagen.  Den  sees  da  som  en  meget  tydelig,  næsten 
sammenhængende,  vandret  linje.  Billedet  skyldes  hr.  P.  0.  Ottesen, 
der  opholdt  sig  en  hel  dag  paa  Hammer  paa  fjordens  sydside,  hvor- 
fra linjen  bedst  kan  sees,  og  under  gunstigste  belysningsforholde 
tog  2 fotografier  af  linjen;  disse  er  saa  føiet  sammen  til  det  ene, 
som  nu  sees  paa  fig.  1.  Som  allerede  af  Keilhau  bemerket  ei- 
der en  betydelig  forskjel  paa  strandlinjens  udseende  om  formiddagen 
og  om  eftermiddagen,  under  ugunstigste  formiddagsbelysning  sees 
saaledes  kun  en  liden  del  af  det  østlige  parti. 
Jeg  har  nivelleret  strandlinjens  høide  paa  to  forskjellige  steder, 
og  fandt  ved  dens  inderste  ende  ved  udmarkens  begyndelse  v.  f. 
Mundal  65.7  m.  o.  h.  og  ved  yderste  punkt,  hvor  den  med  sikkerhed 
kunde  konstateres,  et  fremstikkende  lidet  næs  mellem  Grotveit  og 
Gjervik  65.6  m.  o.  h.  Senere  har  hr.  Melkild  efter  min  anvisning 
foretaget  et  nivellement  ved  udmarkens  begyndelse  ø.  f.  Nepstad; 
han  fandt  da  øvre  strandlinjeniveaus  høide  = 65.0  m.  o.  h.  Des- 
uden  nivellerte  han  ved  Mundal  høiden  af  to  meget  svagt  udviklede 
