18 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
vil  kunne  beløbe  sig’  til  en  større  værdi,  var  det  ikke  hensig^tsmæsigt 
at  arbeide  med  det  mere  tungvindte  apparat. 
Høiden  er  maalt  fra  den  høieste  daglige  vandstand,  der  er  be- 
stemt saa  nøiagtigt  som  muligt  ved  konference  med  stedets  befolkning. 
I en  netop  udkommet  afhandling  har  Rekstad  forfægtet,  at 
man  ved  denne  slags  maalinger  bør  gaa  ud  fra  tangranden,  d.  v.  s. 
den  øverste  grænse  for  blæretangen  (fiisus  vesicolosus).  For  mig 
staar  det  saaledes,  at  den  absolut  heldigste  basis  for  høidemaalingerne 
er  middelvandstand ; men  da  denne  ved  et  kort  besøg  er  omtrent 
umulig  at  fastsætte  med  nogen  større  nøiagtighed,  har  jeg  valgt 
Fig'.  6.  Terrasserne  ved  Ekefeten  nord  for  Storholmen  i Osterfjorden. 
det  daglige  flomaal.  Dette  er  vistnok  underkastet  nogen*  variation 
i aarets  løb;  men  for  den  tid,  hvori  disse  mine  maalinger  er  udført 
(sommeren),  har  det  ikke  været  vanskelig  for  den  stedlige  befolk- 
ning at  pege  paa  det  daglige  flomaal.  Jeg  har  paa  flere  steder 
konfereret  med  flere  om  denne  linje,  og  det  har  vist  sig,  at  der  har 
været  den  bedste  overensstemmelse  mellem  deres  angivelser.  Det 
ser  ogsaa  ud,  som  om  Rekstad  argumenterer  ud  fra  den  betragt- 
ning,  at  man  „i  regelen  gaar  ud  fra  som  høivandsmerke  den  paa 
stranden  opkastede  tangvold.“  Ja,  gaar  man  ud  fra  denne  vold, 
hvis  høide  jo  i betragtelig  grad  er  afhængig  af  bølgeslagets  virk- 
