190/]  Bero-ensfeltet  og  tilstøcleiide  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid. 
39 
epig-laciale  tid.  Ved  hjælp  af  disse  strandlinier  og-  de  i fri  situation 
lig-g-ende  terrasser  kan  man  nu  fastsætte  havniveauet  i epigdacial  tid. 
Dette  maa  i strøget  omkring  Bergen  ligge  ca.  58  m.,  i strøget  Nestun— 
Raadalen  ca.  54  m.,  i den  sydligste  del  af  Bergenshalvøen  58— 60  m., 
i ydre  del  af  Osterfjorden  og  vestenfor  liggende  fjorde  65—66  m.,  i 
Veaafjorden  61—62  m.  o.  h.  Kommer  vi  til  den  østenfor  liggende 
mere  sammenhængende  fastlandsmasse,  flnder  vi  i Masfjordens  inderste 
del  det  samme  niveau  ca.  65  m.,  paa  østsiden  af  Sørfjordens  indre 
del  ca.  68  m.,  øst  for  Samnangerfj orden  ca.  77  m.  og  i kyststrøget 
øst  for  Fusefjord  72 — 78  m.  o.  h. 
Som  det  vil  sees  af  denne  fremstilling,  er  der  i selve  Bergens- 
feltet  endel  uregelmæssigheder  ved  den  senere  stigning,  men  seet  i 
det  store  linder  vi  dog  en  jevn  stigning  af  strandlinier  og  terrasser, 
eftertivert  som  man  fjerner  sig  fra  kysten.  Dette  stemmer  som 
bekjendt  ogsaa  med  tidligere  erfaringer. 
Hansen  og  Rekstad  har  paa  grimdlag  af  sine  maalinger  af 
terrasser  og  strandlinier  her  paa  vestlandet  forsøgt  at  beregne 
hældningen  af  øverste  terrasserække.  Gjennemgaaende  gaar  linierne 
for  lige  hævning  af  landet  her  vesterpaa  saa  nogenlunde  parallel 
kysten,  og  retningen  af  det  sterkeste  fald  af  terrasser  og  strandlinier 
bliver  da  omtrent  lodret  paa  kysten. 
For  Søndmøres  vedkommende  fandt  Hansen  l.o  m.  stigning  paa 
1 km.;  Rekstad  er  kommet  til  samme  resultat  ved  at  benytte 
høiderne  paa  samme  strækning  som  Hansen;  benyttede  han  derimod 
høiderne  af  terrasser  og  strandvolde  paa  ørækken  udenfor  Søndmøres 
kyst  fik  han  1.2  m.  pr.  km. 
For  hele  Nordfjord  har  Hansen  fundet  l.ll  m.  pr.  km.  og 
Rekstad  for  strøget  Ulvesund— Gloppen  1.10  m.  pr.  km.  Regner 
man  ud  gradienten  for  de  ydre  dele  af  fjorden,  faar  man  en  bety- 
delig mindre  værdi. 
For  Sogn  har  Hansen  fundet  en  gradient  = 0.7  m.  pr.  km. 
og  Rekstad  = 0.66  m.  pr.  km.  Medens  gradienten  i Nordfjord  er 
mindst  i de  ydre  dele  af  fjordstrøget,  synes  det  omvendte  at  være 
tilfældet  i Sogn. 
For  Søndre  Bergenhus  amts  vedkommende  angiver  Hansen 
en  gradient  af  0.48  m.  pr.  km.  og  Rekstad  for  Hardangers  vedkom- 
mende 0.40  m.  pr.  km. 
Som  det  vil  erindres  var  der  endel  uregelmæssigheder  ved  hæv- 
ningen  i Bergensfeltet,  og  dette  gjør,  at  man  maa  være  lidt  forsigtig 
