1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid. 
49 
naar  fra  nuværende  havstand  og  op  til  en  høide  af  ca.  4 m., 
mindes  man  uvilkaarlig  følgende  linjer  i Øyers  bog  om  „Tapes- 
niveauet  paa  Jæderen“:  „Den  lave  brydningskant  i en  høide  af  4 
m.  0.  h.  ved  baadhavnen  sydøst  for  Obrestad  fyr  representeres  i 
niveau  ud  til  siderne  af  store  strandvolde,  især  mellem  fyret  og 
baadhavnen,  inden  hvilken  strækning  store  blokke  langs  næssene 
danner  en  svær  strandvold,  tildels  temmelig  bred  som  hele  næs  af 
udvaskede  morænemasser.  Lignende  forhold  som  ved  Obrestad 
gjenfindes  tildels  ogsaa  ved  Husvegstranden,  hvor  en  svær  blokke- 
strandvold  i den  nuværende  strandkant  gaar  op  i høide  med  det 
lavere  niveau  ved  Obrestad.  “ 
Kort  oversigt  over  terrasserne. 
Som  det  af  den  ovenfor  givne  fremstilling  vil  fremgaa,  er  det 
øverste  terrassetrin  det  mest  udprægede.  Dette  ligger  i Bergens- 
feltets  vestlige  dele  mellem  50  og  60  m.  o.  h.,  i de  østlige  dele  og 
i de  inderste  fjordstrøg  i den  nordligste  del  af  kartet  mellem  60  og 
70  m.,  og  i strøget  øst  for  Sørfj orden  stiger  det,  til  det  ved  Voss 
er  ca.  84  m.  o.  h.,  og  i strøget  øst  for  Samnangerfjord  og  Fuse- 
fjord  hæver  det  sig  forholdvis  endnu  hurtigere,  til  det  ved  Mund- 
heim  naar  ca.  97  m.«o.  h.  Terrassernes  betydelige  dimensioner 
tyder  paa,  at  havet  i længere  tid  har  staaet  ved  disse  grænser. 
Under  det  epiglaciale  terrassetrin  flnder  vi  to  noget  lavere  trin, 
der  væsentlig  flndes  udviklet  i de  nærmest  østenfor  det  egentlige 
Bergensfelt  liggende  strøg.  Det  første  af  disse  trin  ligger  i en 
høide,  der  udgjør  lidt  over  90  %,  og  det  andet  i en  høide  af  ca. 
80  % af  høiden  af  det  epiglaciale  terrassetrin. 
I høider  paa  omtrent  40  m.  ligger  det  næste  trin,  der  er  mere 
udbredt,  og  som  korresponderer  med  et  system  af  seter.  I strøget 
øst  for  Sørfj  orden  og  Samnanger^]  orden  hæver  terrasserne  sig  snart 
til  ca.  50  m.  o.  h.  (Bolstad,  Tøsse,  Ekelandsosen).  Dette  har  jeg 
kaldt  littorinatrinnet. 
Det  tredie  større  trin  findes  i høider  paa  omtrent  30  m.,  og 
det  fjerde  trin  i en  høide  af  ca.  20  m. 
Det  femte  trin,  der  er  det  bedst  udviklede  af  de  lavere  trin, 
ligger  i høider  mellem  10  og  14  m.  Det  repræsenterer  sandsyn- 
ligvis  tapeslittorinasænkningen.  Hvor  stor  denne  har  været  i Ber- 
gensfeltet, ved  vi  forelobig  ikke  med  sikkerhed,  men  den  maa  vistnok 
ialfald  have  været  8 å 10  ra.,  saaledes  som  senere  skal  paavises. 
27 
