1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid. 
undre  moræne  af  den  senere  fremrykkende  bræ,  der  dannede  øvre 
moræne. 
Men  selv  om  man  nu  antager,  at  disse  lag  ligger  mellem  lo 
forskjellige  moræner,  saa  maa  man  huske  paa,  at  bevis  for  nogen 
varmere  interglacialtid  er  de  ikke.  Skulde  der  virkelig  mellem  disse 
to  morænedannelser,  hvis  udseende  er  noget  forskjellig,  ligge  en  saa- 
dan,  saa  maa  de  fundne  skjæl  enten  tilhøre  begyndelsen  eller  slut- 
ningen af  den,  enten  tiden  umiddelbart  efter  at  storbræen  trak  sig 
tilbage,  eller  tiden  umiddelbart  forud  for  den  yngre  bræs  fremryk- 
ning. Betragter  vi  nemlig  den  af  hr.  Rekstad  givne  fortegnelse 
Fig.  14.  Moræneler  med  store  blokke  — 200  m.  v.  for  Bergens  mekaniske 
verksted  i Solbeimsviken. 
over  fundne  mollusker,  og  jeg  fandt  (paa  et  par  undtagelser  nær) 
senere  de  samme  arter,  saa  \il  man  finde,  at  faunaen  har  en  boreo- 
artisk  karakter.  Der  er  nemlig  fundet;  Anomia  epliijjpiiim,  pecten 
islandicus,  pecten  grønlandicus,  leda  pernula,  astarte  hanhsii,  astarte 
elliptica,  macoma  calcaria,  mya  truncata  (var.:  uddemllensis),  saxi- 
cava  plioladis,  horeocliiton  marmoreus,  lepeta  coeca  og  huccinum 
grønlandicum.  Af  disse  flndes  grønlandicus  i yoy  tiå  ['Norge 
ikke  søndenfor  Tromsø  og  er  forøvrigt  en  circumpolar  art,  og  det 
samme  gjælder  huccinum  grønlandicum.  De  tykskallede  skjæl  af 
den  arktiske  varietet  af  mya  truncata  og  de  store  skaller  af  pecten 
