1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid. 
61 
ca.  12  hele  skjæl.  En  hel  del  af  skjælresterne  er  saa  store,  at 
de  let  kan  bestemmes.  Jeg’  har  her  fundet  følgende  arter: 
Fecten  islandims,  Mull. 
Astarte  elliptica,  Beown. 
Macoma  calcaria,  Chemn. 
Saxicava  pholadis,  Lin. 
Mya  truncata,  Lin. 
Lepeta  coeca,  Mull. 
Balanus  porcatus. 
Strongylocentrotus  drøhachiensis. 
De  arter,  der  optraadte  hyppigst,  var  ligesom  ved  Møhlenpris 
pecten  islandicus,  mya  truncata,  saxicava pholadis,  astarte  elliptica  og 
balanus  porcatus.  Derimod  har  jeg  ikke  imiået  pecten  gr ønlandictis, 
som  af  Rekstad  er  betegnet  som  hyppig  paa  Møhlenpris,  men  som 
jeg,  da  jeg  besøgte  forekomsten,  ikke  fandt  noget  af.  Fælles  for 
begge  forekomster  er,  at  mya  truncata  og  saxicava  pholadis  optræ- 
der  i meget  tykskallede  individer. 
Paa  flere  steder  ved  Fjøsa nger  sees  brudstykker  af  skjæl  i 
en  fast  moræneler,  saaledes  har  jeg  f.  eks.  i en  saadan  forekomst  ved 
veien  langs  Nordaas våndet,  ca.  1 km.  fra  Fjøsanger  station,  i en 
høide  af  ca.  3 m.  o.  h.,  fundet  rester  af  mya  truncata,  macoma 
calcaria  og  leda  pernula. 
Fortsætter  man  videre  udover  langs  veien  paa  nordsiden  af 
Nordaasvandet,  flnder  man  ved  Strømme  kafé  i en  høide  af  ca.  8 
m.  0.  h.  en  stenrig  moræneler,  hvori  flndes  talrige  brudstykker  af 
skjæl.  Størstedelen  af  disse  brudstykker  er  for  smaa  til  at  kunne 
bestemmes;  blandt  de  lidt  større  brudstykker  fandt  jeg  talrige  rester 
af  en  meget  tykskallet  form  af  mya  truncata,  desuden  rester  af 
pecten  islandicus  og  af  saxicava  arctica  var.  uddevallensis.  Den 
bedste  anledning  til  at  studere  denne  forekomst  havde  man  den 
gang,  da  der  blev  gravet  en  brønd  lige  nedenfor  kaféen. 
Ved  gaarden  Strømme  i nærheden  af  elven,  der  kommer  ud 
fra  Sælenvandet,  har  lærer  Melkild  fundet  2 forekomster,  som  jeg" 
senere  nærmere  har  undersøgt.  Disse  forekomster  ligger  omtrent  i 
samme  høide  som  forekomsten  i Solheimsviken,  nemlig  3 å 4 m.  o.  h. 
Leren  er  adskillig  renere  end  den  grusholdige  moræneler  ved  Strømmu 
kafé;  men  da  alle  større  skjæl  s,om  pecten  islaridicus  og  mya  trun- 
cata er  aldeles  opknuste,  skulde  dette  tale  for,  at  disse  forekomster 
bhver  at  parallelisere  med  de  øvrige  netop  omtalte,  og  ikke  bliver 
