1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid. 
63 
Astarte  elliiitica,  Beown,  væsentlig’  som  aftryk. 
Alytilus  edulis,  Lin.,  kun  som  rester. 
Macoma  calcaria,  Chemn.,  nogie  faa  brudstykker. 
My  a truncata,  Lin.,  kun  som  brudstykker,  der  væsentlig-  synes 
at  maatte  tilhøre  varieteten  uddevallensis. 
Saxicava  arctica,  Lin.,  fandtes  der  flere  hele  eksemplarer  af. 
Den  var  meget  tykskallet. 
Saxicava  yholadis,  Lin.,  ligeledes  i tykskallede  eksemplarer. 
Balanus  porcatns,  nogie  faa  brudstykker.  - 
Ved  gravninger  i Vestre  Torvgade  i Bergen  er  der  i en  høide 
af  ca.  2 m.  o.  h.  fundet  en  stenrig  fast  sammenpresset  ler,  som  inde- 
holder  talrige  opknuste  skjæl.  lalt  har  jeg  her  fundet  følgende  arter: 
Pecten  islandicus,  Mull.,  faa  brndstykker. 
Astarte  elliptica,  Brown,  endel  brudstykker  samt  2 hele  eksem- 
plarer. 
Alacoma  calcaria,  Chemn.,  endel  brudstykker  og  nogie  faa 
eksemplarer. 
Mya  truncata,  Lin.,  talrige  brudstykker,  men  ikke  et  eneste 
helt  skal. 
Lepeta  coeca,  Mull.,  adskillige  hele  eksemplarer. 
Boreochiton  marnioreiis,  Fabr.,  talrige  led. 
Til  samme  gruppe  synes  endvidere  at  maatte  henregnes  de  to 
forekomster  ved  Eikangervaag  i Osterfjorden,  hvorfra  jeg  først 
ved  hr.  amtsskolelærer  Lillebøs  veMlje  fik  prøver.  Sommeren  1905 
var  jeg  selv  ude  og  undersøgte  forekomsterne.  Den  første  af  dem 
ligger  ca.  200  m.  nord  for  dampskibsbryggen  i Eikangervaag.  Her 
var  fj eldet  flere  steder  blottet,  for  at  man  kunde  faa  tag  i grus  til 
veien,  saaledes  som  det  vil  fremgaa  af  flg.  16. 
Afleiringerne,  der  laa  ca.  1 m.  o.  h.,  bestod  af  et  moræneler 
med  tildels  temmelig  store  stene,  paa  enkelte  steder  traadte  de  ler- 
holdige  bestanddele  mere  tilbage,  og  afleiringen  fik  næsten  karakter 
af  grus.  I dette  moræneler  fandt  jeg  en  hel  del  skjælrester  og 
ogsaa  ikke  saa  faa  hele  skjæl,  væsentlig  den  elastiske  anomia 
ephipjmim. 
Den  anden  forekomst  ligger  i omtrent  samme  høide  ca.  50  m. 
vest  for  broen,  der  fører  over  til  Eik  ang  er  ø en.  Da  jeg  besøgte 
forekomsten,  var  leren  næsten  fuldstændig  fjernet,  og  der  laa  blot 
gi'us  tilbage.  I dette,  men  formodentlig  paa  sekundært  leiested, 
laa  da  talrige  rester  af  2^6cten  islandicus  samt  nogie  faa  eksemplarer 
af  macoma  ccdcaria  og  balanus  porcatus.  I den  prøve,  som  hr. 
