68 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
naa  frem  til  havet.  Den  hele  udstrælrning  i længde  er  ca.  2^2  km., 
og  bredden  er  vel  200  m.  Hvad  beskaffenheden  af  de  stene,  der 
ligger  ovenpaa  ryggen,  angaar,  saa  har  allerede  dr.  Reusch  gjort 
opmerksom  paa,  at  disse  er  gamle  grundfjeldsbergarter,  der  maa 
være  transportere!  fra  det  overforliggende  fastland;  en  opfatning, 
som  jeg  fuldt  ud  deler.  Retningen  af  ryggen  passer  ogsaa  paafal- 
dende  med  den  pil  for  isbevægelsen,  som  dr.  Reusch  har  afsat  paa 
fastlandet  mellem  Spanne  og  Asknæs,  og  skuringsstriber,  der  følger 
samme  retning,  har  jeg  ogsaa  iagttaget  nær  Torvestad  kirke  og  ved 
gaarden  Heien  vest  for  Kopervik  (se  kartet).  Materialet  er  da 
Fig.  18.  Kongsheien  seet  fra  nord  af.  Man  ser,  hvorledes  selve  ryggen 
hæver  sig  svagt  op  fra  det  lyse  stengjærde. 
formodentlig  kommen  fra  strøg,  som  ligger  i østnordøstlig  retning. 
Undersøger  man  den  undre  del  af  de  heromtalte  løse  masser, 
som  er  blottet  ved  Bø  teglverk,  hvor  man  i aarenes  løb  har  udtaget 
store  masser  af  ler,  tinder  man  underst  seig  blaaler  og  derover  „et 
graaligt  ler  opblandet  med  sandkorn  og  smaasten,  samt  hist  og  her 
med  større  blokke,  hvilke  saa  godt  som  udelukkende  bestaar  af 
granit,  gneisgranit  og  gneis,  allesammen  fra  østligere  egne“  (Reusch). 
I denne  tegller  har  jeg  fundet  ikke  saa  faa  skjælrester,  men  ingen 
hele  skjæl.  De  bestembare  rester  har  vist  sig  væsentlig  at  tilhøre 
mya  truncata,  men  ogsaa  af  pecten  islandkus  er  der  nogle  rester. 
