1907]  Bei'gensfeltet  og  tilstøclende  trakter  i sengiacial  og  postglacial  tid.  ø9 
Som  man  vil  erindre,  var  det  ogsaa  de  samme  arter,  navnlig  mya 
truncata,  som  spillede  den  største  rolle  i Bergensfeltets  afleiringer 
af  denne  type.  Forrykninger  i den  oprindelige  lagning  og  indpres- 
ning  af  sandmasser  viser  tydelig  nok,  at  senere  fremrykkende  bræer 
har  drevet  sit  spil. 
Gaar  man  fra  Bø  sydover  til  Nygaards  teglverk,  linder  man  her  en 
lignende  ryg,  den  saakaldte  Kongsheien,  der  stryger  i samme  ret- 
ning som  Blodheien,  og  som  ligesom  den  er  oversaaet  med  større 
og  mindre  stene. 
Undersøger  man  skjæringerne  ved  Nygaards  teglverk,  ser  man, 
at  materialet  her  er  mindre  lerholdigt  end  ved  Bø.  Høsten 
1905  arbeidede  man  i nærheden  af  postveien  i feltets  sydlige  ende. 
Det  indtryk,  jeg  fik  af  forekomsten  ved  mit  desværre  kortvarige 
besøg  her,  var,  at  der  underst  laa  et  tildels  storstenet  morænegrus, 
der  overleiredes  af  en  forholdsvis  fed  ler,  som  vekslede  med  sand- 
holdige  lag,  og  hvori  fandtes  endel  skjælrester  og  nogle  faa  hele 
skjæl.  Øverst  laa  en  mere  sandholdig  ler  vekslende  med  lag  af 
grus  og  sand.  Dagningen  syntes  at  være  meget  forstyrret,  og  jeg 
fik  et  sterkt  indtryk  af,  at  den  omvæltning,  som  havde  fundet  sted, 
neppe  kunde  tilskrives  andet  end  senere  fremrykkende  bræer.  Jeg 
havde  desværre  ikke  nogen  længere  tid  til  at  samle  fossiler,  men 
fandt  dog  endel,  saaledes  rhynchonella  psittacea,  mya  truncata, 
saxicava  arctica  og  horeochiton  marmoreus.  Endvidere  fandt  jeg 
pigge  af  strongylocentrotus  drøhachiensis  og  en  qastropod,  der,  saa- 
vidt  jeg  erindrer,  var  trophon  truncatus,  men  som  desværre  var 
gaaet  fuldstæmdig  i stykker  under  transporten  hjem,  saa  jeg  ikke 
kunde  studere  den  efter  hjemkomsten. 
Efter  at  dette  allerede  var  skrevet,  har  jeg  faaet  mig  sendt 
en  interessant  afhandling  af  P.  A.  Øyen  om  „Nygaardsprofilet 
paa  Karmøen“  hvoraf  jeg  ser,  at  han  har  havt  anledning  at  studere 
dette  profil  i detail,  og  har  inddelt  den  af  mig  opførte  undre  leraf- 
deling  i to  underafdelinger.  Paa  det  sted,  hvor  man  arbeidede  ved 
mit  besøg  i 1905,  forekom  der  mig  ikke  at  være  grund  til  en 
saadan  todeling,  og  det  fremgaar  ogsaa  af  Øtens  undersøgelser 
i 1904,  at  han  der,  hvor  man  da  arbeidede  og  havde  de  friske 
snit,  har  havt  vanskeligt  for  at  udskille  de  to  underafdelinger  med 
sikkerhed.  Nederst  paa  side  8 staar  der  nemlig:  ,,Derpaa  følger 
et  par  zoner,  der  stratigrafisk,  ialfald  i det  nu  tilgjængelige  profil, 
neppe  vil  kunne  skilles  fra  hinanden  med  krav  paa  fuldstændig 
berettigelse  i saa  henseende,  idet  her  opknusning  og  sammenpres- 
