70 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
Iling  liar  fundet  sted  i den  grad,  uden  at  samtidig  tilstrækkelige 
skjelnemerker  er  tilstede,  at  skikternes  forskjel  og  stilling  er  gjort 
for  meget  ukjendelig  til  at  kunne  fastsættes  med  nogen  egentlig 
grad  af  sikkerlied.“  Jeg  skal  imidlertid  ikke  gaa  nærmere  ind 
herpaa,  da  jeg  under  mit  kortvarige  besøg  her  ikke  liavde  tid  til 
detailstudium,  og  hovedformaalet  med  min  ekskursion  til  Karmøen 
var  et  andet.  Jeg  vil  dog  ikke  undlade  at  gjøre  opmerksom  paa, 
at  den  fauna,  som  af  Øyen  er  fremfundet  i disse  lag  paa  Karmøen, 
heller  ikke  kan  tages  til  indtægt  for  en  varm  interglacialtid,  idet 
for  kun  at  nævne  nogle  eksempler  rhynchonella  jjsiUaceci  ved  Korges 
kyst  kun  flndes  i Finmarken  og  yoldia  arctica,  som  findes  i de 
øverste  lag,  ikke  længere  optræder  ved  Norges  kyster.  Faunaen 
ved  Nygaard  tyder  saaledes  paa  lavere  temperatur  end  faunaen  i 
de  tilsvarende  dannelser  i Bergensfeltet,  hvor  høiarktiske  former 
som  yoldia  arctica  ikke  er  funden. 
En  ryg  af  samme  type  som  Blodheien  og  Kongsheien  har  man 
ogsaa,  som  af  Reusch  beskrevet,  ved  gaarden  Haringstad.  Jeg 
har  befaret  denne  ryg,  som  ligesom  de  øvrige  var  oversaaet  med 
endel  større  og  mindre  blokke.  Den  viser  sig  at  begynde  i øst 
ved  gaarden  Haringstad  og  fortsætte  i vestsydvestlig  retning  til 
gaarden  Trælhaug.  De  dyrkede  marker  er  paa  dette  strøg  udeluk- 
kende  knyttet  til  denne  hei;  kommer  man  udenfor  den,  kommer 
man  ud  i udmark.  Midt  paa  denne  hei  ligger  en  gaard,  som  har 
faaet  det  betegnende  navn  Heien.  I nærheden  saaes  skuringsstrib- 
niiig  parallel  ryggens  retning,  og  de  smaa  fjeldkuppers  stød  og 
læsider  syntes  ogsaa  at  tyde  paa,  at  isens  bevægelsesretning  har 
været  fra  østnordøst  til  vestsydvest.  I østnordøstlig  fortsættelse  af 
denne  ryg,  men  dog  tydelig  adskilt  fra  den,  saaes  en  mindre  ryg, 
der  strakte  sig  ned  mod  den  indre  del  af  viken  vest  for  Kopervik 
(se  kartskitsen). 
Den  opfatning,  jeg  ved  mit  vistnok  kortvarige  besøg  paa  Karm- 
øen fik  af  disse  3 heier,  var,  at  de  nærmest  maa  sammenstilles  med 
de  svenske  åsar,  idet  de  nemlig,  som  det  vil  fremgaa  af  de  paa 
kartskitsen  afsatte  bevægelsesretninger  for  isen,  og  hvad  der  forøv- 
rigt  ovenfor  er  meddelt  om  bloktransport,  i det  store  stryger  paral- 
lelt isens  bevægelsesretning.  Et  fænomen,  som  det  jeg  fandt  ved 
den  sydligste  hei,  at  der  i dens  fortsættelse  laa  en  lignende  hei,  er 
jo  ogsaa  noget  man  kj ender  til  fra  lignende  dannelser  i Sverige  og 
andre  steder. 
