76 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
Som  allerede  bekjendt  flnder  man  paa  Vestlandet  ikke  som  paa 
østlandet  raerne  som  den  sammenhængende  række  af  moræner,  men 
kun  som  lokale  gTusvolde  inde  i fjordbunden,  som  oftest  dæmmer 
de  da  op  en  indsjø  (f.  eks.  Granvinvand,  Hornindalsvand  o.  s.  v.). 
Da  bræerne  paa  dette  tidspunkt  har  trukket  sig  saa  langt  tilbage 
vestenfjelds,  vil  man  i Bergensfeltet  og  nærmeste  omgivelser  kun 
se  lidet  til  raerne.  Kommer  man  et  stykke  ind  i de  større  fjorde, 
vil  man  dog  kunne  se  dem  godt  udviklet,  saaledes  f.  eks.  ved 
Romerheim  og  ved  Mostrømmen. 
Fig.  23.  Eomerheimsraet.  Samtlige  huse,  der  sees  paa  billedet,  ligger  paa  raet. 
Som  det  vil  sees  af  fig.  23  ligger  Romerlieimsraet  og  spærrer 
for  den  dal,  som  fra  Romerheim  fører  opover  mod  Masfjordsfj eldene, 
og  gjenuem  hvilken  der  er  projekteret  en  vei,  som  skal  føre  over 
til  Haugsdal  i Masfjorden.  Gaar  man  iland  i Romerheim  for  at  se 
lidt  nærmere  paa  forholdene,  finder  man,  naar  man  har  fulgt  veien 
op  til  raets  kant,  foran  sig  en  større  sumpig  slette,  og  først  bageu- 
for  denne  hæver  sig  de  øverste  terrasser.  Hvis  ikke  våndet  havde 
fundet  udløb  gjennem  den  lille  dalsænkning  v.  f.  Romerheim,  vilde 
der  her  naturligvis  have  blevet  en  indsjø,  idet  elvens  vaudmasse 
dæmmedes  op  af  raet.  Da  der  kun  er  faa  blottede  snit  i raet,  er 
det  vanskeligt  at  faa  noget  indtryk  af  raets  indre  bygning;  man 
