1907]  Bergensf eltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid. 
77 
ser  dog-  ved  veiens  høieste  del  lidt  grus,  der  synes  at  være  lagdelt. 
Raets  høieste  punkt  er  nivelleret  til  42.9  m.  o.  h.  Paa  raets  yder- 
side  flnder  man  indgravet  to  terrasselignende  indsnit,  det  ene  4.2 
og  det  andet  18.8  m.  o.  h.  Høiden  af  den  indenfor  den  suinpfor- 
mige  slette  liggende  høieste  terrasse  er  nivelleret  til  57.1  m.  o.  h. 
Fortsætter  man  fra  Osterfj orden  videre  indover  Romerheims- 
fj orden,  kommer  man  efter  at  have  passeret  stoppestedet  Nottveit 
til  den  saakaldte  Mostrøm.  Naar  man  nærmer  sig  denne,  ser  det 
først  ud,  som  man  er  ved  fjordens  hund,  og  man  synes  at  se  dalens 
Fig.  24.  Mostrømraet  seet  fra  vest. 
terrasselinjer  tegne  sig  tvert  over  det  græsbegroede  stykke  land, 
hvorpaa  husene  findes.  Kommer  man  helt  ind  til  strømmen,  ser 
man,  at  der  aabner  sig  en  smal  elvlignende  passage;  dette  er  Mo- 
strømmen.  Den  ca.  ^/2  km.  brede  moræne  adskiller  det  indre  bassin 
(Mofj orden)  fra  den  ydre  Romerheimsfjord.  Det  eiendommelige  ved 
Mostrømraet  er  altsaa,  at  medens  raerne  i det  vestlige  Norge  ial- 
mindelighed  hgger  i den  ydre  del  af  dalbunden,  hvor  de  gjerne 
dæmmer  op  et  vand,  saa  ligger  Mostrømraet  ude  i selve  fjorden. 
Et  forhold  som  forøvrigt  ikke  er  enestaaende  i sit  slags;  idet  vi 
nemlig  har  et  lignende  fænomen  ved  begyndelsen  af  Lysefj orden. 
At  bræen  skulde  trække  sig  saa  forholdsvis  sent  tilbage  i Mofjorden 
