94 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
Længde. 
Bredde. 
75 
mm. 
50 
mm. 
70 
j: 
56 
99 
70 
r 
56 
99 
70 
?? 
55 
99 
70 
V 
46 
99 
68 
r 
56 
99 
68 
9? 
50 
99 
67 
60 
99 
65 
99 
59 
99 
Som  det  vil  sees  af  disse  faa  maalinger  af  nogle  af  de  største 
eksemplarer,  har  vi  her  representeret  haade  var.  uddevallensis  og 
forma  typica  samt  overgangsformer,  idet  høiderne  udtrykt  i proceiit 
af  længderne  bliver  følgende  for  de  iflæng  valgte  9 eksemplarer: 
67  %,  80  7o,  80  %,  79  %,  66  7o,  88  %,  74  7o,  90  7o  Og  91  7o. 
Mya  truncata  er  circumpolar  og  har  i Europa  sin  sydgrænse  ved 
Cadix.  Begynder  i Kristianiafeltet  først  i de  øverste  myabanker  i 
Smaaleuene. 
Saxicava  arctica,  Lin.,  har  jeg  kun  fundet  4 eksemplarer  af. 
Arten  er  temmelig  kosmopolitisk  og  findes  saavel  paa  sydlige  som 
nordlige  halvkugle.  Yed  Europas  kyster  gaar  den  saa  langt  syd 
5om  til  Middelhavet.  I vort  land  findes  den  fossil  fra  ældste  yoldialer 
og  til  de  yngste  postglaciale  afieiringer. 
Saxicava  ylioladis,  Lin.,  er  tilstede  i større  mængde,  men  er 
dog  i det  hele  taget  ikke  talrig.  I sin  udbredelse  ligner  den  fore- 
gaaende,  fra  hvilken  den  af  enkelte  zoologer  ikke  udskilles  som 
egen  art.  Den  synes  at  mangle  i de  ældste  glaciale  afieiringer  ved 
Kristianiafj  orden. 
Boreocliiton  marmoreus,  Fabr.,  har  jeg  knn  fundet  nogle  faa  led 
af.  Denne  art  er  i nutiden  udbredt  i de  arktiske  og  boreale  have 
og  synes  at  være  circumpolar.  I Kristianiafeltet  kjendes  den  ikke 
i de  ældste  afieiringer,  men  findes  i alle  afieiringer  fra  og  med 
yngre  og  yngste  arealer. 
Teetura  ruhella,  Fabe.,  har  jeg  fundet  nogle  faa  eksemplarer 
af.  Et  par  af  disse  er  meget  store.  Angaaende  artens  udbredelse 
i nutiden  siger  G.  0.  Saes:  „Denne  fra  Grønland  bekjendte  ark- 
tiske form  er  af  min  fader  fundet  sjelden  ved  Tromsø  paa  10—40 
f.  d.  fastsiddende  paa  gamle  skjæl,  og  Veekeuzen  anfører  den  fra 
Yadsø.“  I Kristianiafeltets  senglaciale  afieiringer  findes  den  i Smaa- 
