1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  IQl 
skrøbelig-e  materiales  beskaffenhed  var  meget  vanskeligt  at  faa  trans- 
porteret  hjem  til  nærmere  imdersøgelse.  Overlærer  Jøegensen,  der 
har  gjort  mig  den  tjeneste  at  nndersøge  disse  bladaftryk,  mener,  at 
de  skriver  sig  fra  salix  polaris,  salix  reticiilata  og  dryas  octopetale. 
Den  flora,  som  den  gang  voksede  nede  ved  havfladen  ved  Eids- 
land,  var  altsaa  temmelig  forskjellig  fra  den,  som  vokser  der  nu. 
Lad  os  se,  i hvilke  høider  disse  planter,  som  her  er  fundne,  vokser 
nu.  Da  der  er  stor  forskjel  paa  planternes  ndbredelse  i det  østen- 
fjeldske  og  vestenfjeldske,  skal  vi  forsøge  at  holde  os  til  den  nu- 
værende ndbredelse  i det  vestenfjeldske  Norge.  Ved  fastsættelsen 
af  planternes  undre  grænser  her  har  jeg  faaet  værdifnlde  oplys- 
ninger  fra  en  af  de  studerende  ved  museets  mineralogisk-geologiske 
afdeling  hr.  lærer  Slettemakk,  som  gjennein  talrige  ekskursioner 
i strøget  omkring  Bergen,  i Søndfjord  og  Nordfjord,  har  erhvervet 
sig  betydelige  plantegeograflske  kimdskaber. 
Scdix  iiolaris  begynder  i Søndfjord  (f.  eks.  ved  Langevasstrands- 
fjeldene)  i en  høide  af  ca.  900  m.  o.  h. 
Scdix  reticulcda  begynder  lavere  nede  end  scdix  polaris,  saa- 
ledes  har  Slettemakk  fundet  den  i Naustdal  i Søndfjord  i en  høide 
af  6 — 700  m.  o.  h.,  og  i fuldstændig  den  samme  høide  begynder 
den  ogsaa  paa  Ulrikken  ved  Bergen.  Lærer  Bergo,  der  har  fore- 
taget  adskillige  botaniske  ekskursioner  rundt  omkring  i de  fjeld- 
strøg,  som  omgiver  Eksingedalen,  angiver  ogsaa  at  have  fundet  den 
der  i en  høide  af  0—700  m.  o.  h. 
Hvad  dryas  octoyetcde  angaar,  saa  har  lærer  Bekgo  ikke  fundet 
den  i fjeldene  omkring  Eksingedalen,  og  mener  med  sikkerhed  at 
kunne  gaa  ud  fra,  at  den  ikke  findes  der,  idet  en  saa  karakteristisk 
plante  neppe  vikle  have  undgaaet  hans  opmerksomhed.  I Bergens- 
feltet  findes  den,  saavidt  jeg  har  kunnet  erfare,  kun  paa  Gulf j eldet, 
hvor  den  holder  til  i nærheden  af  toppen,  altsaa  i en  høide  af  ca. 
1000  m.  0.  h.  Da  den  ikke  findes  paa  de  noget  lavere  fjelde,  skulde 
man  vel  kunne  gaa  ud  fra,  at  undre  grænse  for  udbredelsen  af 
dryas  octopetcde  i Bergensfeltet  nu  er  ca.  1000  m.  Dette  Stemmer 
ogsaa  med  dens  optræden  i Søndfjord,  hvor  Slettemark  f.  eks.  paa 
Sandfjeld  i Naustdal  først  har  fundet  den  i en  høide  af  ca.  1000 
m.  0.  h. 
Efter  dette  skulde  den  flora,  som  den  gang  levede  ved  havet 
ved  Eidsland,  nu  blive  at  søge  i høider  af  mindst  1000  m.  o.  h. 
Hvor  stor  kan  saa  den  aarlige  middeltemperatur  være  i denne  høide 
her  i Bergensfeltet?  Beregningen  er,  saavidt  jeg  kan  se,  forholds- 
