116 
Carl  Fred.  Koklerup. 
[No.  14 
den  tilsyneladende  udprægede  arktiske  karakter,  faunalisten  viser, 
særlig-  hvis  man  anvender  Brøggees  inddeling-,  bliver  man  henvist 
til  en  sammenlig-ning’  med  den  fauna,  som  nu  tindes  i Finmarken. 
Paa  g-rund  af  den  udvi kling’  i høiarktisk  retning,  som  flere  af  arterne 
baade  med  hensyn  til  form  og  størrelse  viser,  kan  man  maaske  nær- 
mest tænke  paa  Østfinmarken.  Østfinmarkens  temperatur  i nutiden 
sættes  til  + 72°,  men  jeg  vil  for  ikke  at  regne  med  halve  grader 
sige,  at  jeg  antager,  at  temperaturen  i Bergensfeltet,  dengang  da 
de  her  omtalte  pecten-  og  myaforekomster  afsattes,  var  lidt  over  0 7 
En  sammenligning  med  faunaen  i Kristianiafeltets  skjælbanker 
og  lerlag  viser,  at  de  her  omtalte  forekomster  i Bergensfeltet  nær- 
mest maa  sammenlignes  med  Smaalenenes  høieste  myabanker  samt 
yngre  og  yngste  area-  og  portlandialer.  Af  de  16  fundne  arter 
tindes  7,  hvoraf  de  fleste  er  meget  almindelig,  i Kristianiafeltet 
først  i de  øvre  myabanker  i Smaalenene  og  de  til  dem  svarende 
lerlag,  1 begynder  i Smaalenenes  lavere  myabanker  (littorina  lit- 
torea),  1 begynder  allerede  i midlere  arealer  (saxicava  yhoJadis),  1 
1 yngre  yoldialer  (trophon  truncatiis),  4 i ældre  yoldialer  (pecten 
islandicus,  macoma  calcaria,  saxicava  arctica  og  lepeta  coeca)  og 
2 er  saavidt  mig  bekjendt  ikke  fundne  i Kristianiafeltet  (hela  sca- 
laris  og  meyeria  pusilla).  Naar  de  her  omtalte  lerlag  synes  at 
modsvare  de  høiest  liggende  myabanker,  der  er  formodet  at  mod- 
svare  Smaalenenes  øverste  myabanker,  vil  man  maaske  indvende, 
at  de  lerlag,  som  her  er  beskrevne,  burde  indeholde  arter  som 
area  glacialis,  portlandia  intermedia,  portlandia  lenticula,  pecten 
grønlandiciis  o-  fl.,  der  jo  er  hyppige  i de  til  øverste  myabanker  i 
Smaalenene  svarende  lerlag  (yngre  area-  og  portlandialer).  Naar 
man  imidlertid  erindrer,  at  den  marine  grænse  i Bergensfeltet  gjen- 
nemgaaende  ligger  ca.  60  m.  o.  h.,  og  at  de  fleste  af  de  hernævnte 
arter  i Østfinmarken  lever  paa  større  dyb,  vil  det  væ.re  lidet  rime- 
ligt,  at  de  fandtes  i Bergensfeltets  lerlag  fra  denne  tid.  Norman 
angiver  nemlig  at  have  fundet  area  glacialis  i Yarangerfj orden  paa 
dyb  fra  30  til  125  favne,  portlandia  intermedia  i Yarangerfj  orden 
og  Bogfjorden  paa  80 — 125  favnes  dyb,  og  pecten  grønlandiciis 
paa  samme  lokaliteter  i samme  dyb.  Den  eneste  af  disse,  som  der 
skulde  være  haab  om  at  tinde  i Bergensfeltet,  er  portlandia  lenti- 
cula, som  Norman  siger  optræder  paa  dyb  fra  5 til  100  favne. 
Muligens  vil  den  ogsaa  senere  en  gang  tindes  ved  en  gunstig  lei- 
lighed,  naar  et  nyt  lerlag  blottes.  I god  overensstemmelse  med 
hvad  her  er  anført,  staar  ogsaa  Brøggers  beregning  af  det  dyb. 
