1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  Xp7 
livorpaa  det  i Kristianiafeltet  optrædende  arealer  er  afsat;  han 
mener  nemlig-,  at  arcalerets  fauna  har  levet  100— 200  m.  under  den 
daværende  havoverflade;  men  dette  er,  som  det  vil  sees,  en  høide, 
som  langt  overstiger  høiden  for  den  samlede  stigning  af  Bergens- 
feltet i senglacial  og  postglacial  tid.  De  lerafleiringer,  hvori  area 
glacialis  skulde  flndes,  maa  derfor  i Bergensfeltet  saavelsom  i de 
ydre  kyststrøg  ligge  under  havets  overflade  i vor  tid.  Det  staar  i 
god  samklang  med  dette,  at  H.  Fkiele  ifølge  Griegs  : „Bidrag  til 
kundskaben  om  Vestlandets  mollusker"  (B.  m.  aarb.  1896)  har  fun- 
det  fossile  skal  af  area  glacialis  20  km.  sv.  for  Kinn  paa  100  fav- 
nes dyb. 
Der  synes  altsaa  ikke  at  være  noget  til  hinder  for,  at  Bergens- 
feltets  øverste  myabanker  og  de  til  samme  svarende  pecten-  og 
myarige  lerafleiringer  skulde  svare  til  Smaalenenes  øverste  mya- 
banker og  de  med  dem  samtidige  lerlag,  hvor  faunaen  ifølge  Brøg- 
ger har  en  sammensætning  = a : Vs  b. 
Hvorledes  passer  nu  dette,  at  aarstemperaturen  i Bergensfeltet 
den  gang,  da  havet  stod  ca.  50  m.  høiere  end  nu,  d.  v.  s.  da  om- 
trent Ve — V4  af  den  hele  sen-  og  postglaciale  hævning  var  udført, 
var  omtrent  som  Østflnmarkens  nu?  Saavidt  jeg  kan  se,  passer 
det  ganske  godt.  Lidt  forud  for  maksimum  af  sænkning  var  naaet, 
var  aarstemperaturen,  efter  hvad  Vindenesfaunaen  lærte  os,  omtrent 
som  den  nuværende  aarstemperatur  ved  Hvidehavet.  Muligens  har 
den  under  den  epiglaciale  periode  været  endnu  lidt  lavere,  saa  at 
den  kanske  var  omtrent  som  Vestspitsbergens.  Men  efter  den  lange 
epiglaciale  periode  med  sit  forholdsvis  kolde  klima  indtraadte  der 
snart  mildere  klimatiske  forholde,  og  at  da  østflnmarksklima  nogen- 
lunde  snart  indtraadte  ved  Bergen,  synes  sandsynligt. 
Før  vi  forlader  de  øverste  myabanker  og  pectenleret,  er  der 
endnu  noget,  vi  bør  fæste  vor  opraerksomhed  ved.  Den  gang  da 
man  i Bergensfeltet  havde  en  aai-stemperatur  omtrent  som  det  nu- 
værende Østflnmarkens,  var  allerede  landet  begyndt  at  hæve  sig 
her  vesterpaa,  ja  det  havde,  efter  hvad  der  ovenfor  er  anført,  alle- 
rede hævet  sig  henimod  en  fjerdedel  af  høiden.  Da  temperaturen 
var  Østflnmarkens  i Smaalenene,  skulde  imidlertid  hævningen  først 
begynde,  og  i Kristiania  og  nærmeste  omegn  var  sænkningen  endnu 
^ikke  afsluttet.  Dette  viser  os,  ut  hævningen  i strøget  omkring 
Bergen  maa  være  indtraadt,  allerede  før  hævningen  begyndte  i de 
ydre  kyststrøg  af  Kristianiafjorden.  Dette  stemmer  særdeles  godt 
med  det  resultat,  hvortil  Brøgger  tidligere  er  kommet.  Han  mener 
