122 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
flere  arter,  og’  af  disse  arter  er  ialfald  en,  nemlig-  cajmhis  hitngari- 
mts,  saavidt  mig’  bekjendt  ikke  fundet  i Østflnmarken  i vor  tid. 
Om  denne  art  siger  Fkiele  og  Grieg 'Ø:  „Capulus  kungaricus  fore- 
kommer spredt  langs  hele  den  norske  kyst  op  til  Lofoten.  Mod 
syd  gaar  den  til  Middelhavet  og  Adriaterhavet.“  G.  0.  Saes  an- 
fører om  dens  ndbredelse  ved  vor  kyst:  ,, Skjønt  overalt  meget 
sjelden  har  jeg  dog  fundet  denne  karakteristiske  form  saavel  ved 
Lofoten  som  ved  Finmarken  indtil  Hammerfest. “ Da  nu  faunaen  i 
Særvoldsforekomsten  har  et  sterkt  boreoarktisk  præg,  skulde  det 
ligge  nærmest  at  sammenligne  de  klimatiske  forhold,  da  den  dan- 
nedes, med  de  klimatiske  forhold  i Yestfinmarken  i nutiden,  eller 
muligens  man  heller  burde  sammenligne  dem  med  forholdene  i Lofo- 
ten. Dette  vikle  i saa  fald  passe  bedre  med  det  resultat.  Øyen  er 
kommen  til  ved  studiet  af  faunaen  i de  skjælbanker  i Kristiania 
omegn,  der  svarer  til  littorinaniveauet.'-)  Det  maa  forresten  ind- 
rømmes,  at  den  af  Øyen  fundne  fauna  i littorinaniveauets  banker 
er  ad.skillig  mere  boreal  end  den  her  behandlede;  .men  desværre  er 
sammenligningsmatei-ialet  for  Bergensfeltets  vedkommende  for  lidet. 
Et  andet  spørgsmaal,  som  det  kan  have  sin  interesse  at  faa 
afgjort,  er  spørgsmaalet  om,  paa  hvilket  dyb  Særvoldsfaunaen  levede. 
Her  tror  jeg,  at  de  par  smaa  forkrøblede  eksemplarer  af  littorina 
littorea  spiller  en  mindre  rolle.  Af  større  betydning  er  former  som 
margarita  cinera,  scutellina  fiilvci  og  hela  violacea,  som  ifølge  Saes 
ikke  optræ.der  paa  mindre  dyb  end  10  favne  og  endvidere  alvania 
jeffreijsii,  som  ifølge  samme  forfatter  ikke  flndes  paa  saa  grundt 
vand  engang.  Jeg  mener,  at  dette  skulde  berettige  os  til  at  an- 
tage,  at  faunaen  ialfald  levede  paa  ca.  20  meters  dyb.  Men  da 
skjællene  nu  flndes  ca.  20  m.  over  havets  overflade,  skulde  altsaa 
havet  den  gang  have  staaet  40  m.  høiere  end  nu.  Dette  vil  altsaa 
med  andre  ord  sige,  at  Særvoldsfaunaen  maa  have  levet  samtidig 
med  faunaen  i den  netop  ovenfor  omtalte  banke  ved  Nestun,  der 
ogsaa  dannedes,  da  havet  stod  ved  littorinaniveauet. 
Hid  hører  muligens  ogsaa  en  skjælbanke,  der  efter  opgivende 
ligger  ca.  20  m.  o.  h.  ved  Nærstrand  i Ryfylke.  Af  den  skjælrige 
ler  her  fik  jeg  gjennem  hr.  Aaestad,  andenlærer  ved  Stend  land- 
brugsskole,  en  kasse,  som  jeg  har  vasket  ud.  Jeg  fandt  her  en 
masse  mollusker,  af  hvilke  astarte  elliptica  ubetinget  var  den  rent 
overveiende.  Tilstede  i rigelig  mængde  var  ogsaa  saxicava  pliolacUs, 
macoma  calcaria,  anomia  epjhipiniim  og  mya  trimcaia.  Talt  er  føl- 
gende arter  fundne: 
